Відмінності між версіями «Мідик»
Рядок 33: | Рядок 33: | ||
У фауні України родина Soricidae представлена трьома родами — мідиця, рясоніжка та білозубка. При цьому у кожній місцевості мешкає, як правило, не більше 1-2 видів кожного з цих трьох родів. Три види з числа відомих в складі сучасної фауни України — мідиця альпійська (Sorex alpinus), рясоніжка мала (Neomys anomalus) і білозубка білочерева (Crocidura suaveolens) — внесені до «Червоної книги України» (2009). | У фауні України родина Soricidae представлена трьома родами — мідиця, рясоніжка та білозубка. При цьому у кожній місцевості мешкає, як правило, не більше 1-2 видів кожного з цих трьох родів. Три види з числа відомих в складі сучасної фауни України — мідиця альпійська (Sorex alpinus), рясоніжка мала (Neomys anomalus) і білозубка білочерева (Crocidura suaveolens) — внесені до «Червоної книги України» (2009). | ||
− | == | + | ==Ареал проживання== |
+ | |||
+ | Це одні з найменших хижаків на планеті. Завдяки своєму агресивному характеру отримали прізвисько «маленькі дияволи». Сімейство землерійкові налічує близько 300 видів, які в свою чергу об'єднані в 2 підродини: білозубки (з білим кольором зубів) і бурозубки (з темним кольором зубів). | ||
+ | |||
+ | Основні види: крихітна бурозубка, сункус етруський, водяна кутора (мешкає переважно на берегах російських водойм), гігантська белозубка (докладніше про дивовижні видах бурозубок читайте тут). Поширені ці крихітні звірята практично по всій земній кулі, їх не лякає ні спека, ні холоднеча. Відповісти на питання: Де живе землерийка? дуже просто - скрізь. | ||
+ | |||
+ | Їх можна зустріти: в Південній Америці, Колумбії, США, Росії. Виняток становлять тільки полярні області (там представників цього сімейства можна зустріти вкрай рідко) і Австралія. | ||
+ | |||
+ | На території Росії мешкає близько 20 видів землерийок. Найчастіше зустрічається бурозубка (про те, хто така бурозубка і в чому її особливості, дізнайтеся тут). Землерийка дуже невеликий звірок, довжина тіла в залежності від виду становить від 3 до 18 см. | ||
+ | Хутро її шубки густий і короткий бурого кольору, зуби гострі, мордочка витягнута, на кінці рухливий хоботок, яким вона активно користується для пошуку їжі, щоб розм'якшити і перекопуючи землю, з боків тулуба розташовані особливі залози, що виділяють різкий мускусний запах, що відлякує ворогів. | ||
+ | |||
+ | У землерийок добре розвинений дотик і нюх, а ось зір досить слабке. Чи не впадають в сплячку, активні цілий рік, в теплу пору року копошаться в листі в пошуках їжі, взимку бігають під сніговим покривом. Розмножуються 1-2 рази на рік, в кожному виводку буває від 1 до 10 малюків. Найактивніший період розмноження весна - літо. Тривалість життя - 18 місяців. | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ==Де зустрічається?== | ||
+ | Де живе землерийка? Ця тварина однозначно наземне (навіть водяні кутори селяться в норах на берегах водойм, вважаючи за краще сушу воді). Зазвичай для місця поселення вибирають лісу з густою рослинністю, сади, так як дуже люблять поспати на м'якій підстилці з торішнього листя. | ||
+ | |||
+ | Нори риють неглибокі, але рідко роблять це самі, вважаючи за краще зайняти чужий будинок, залишений господарем. Особливою любов'ю користуються у звірків трухляві дерева, де можна знайти затишну розколину або дупло. Побачити днем їх практично неможливо, вони з'являються зі своїх укриттів тільки ночами. | ||
+ | |||
+ | У кожної землерийки існують чіткі межі проживання (територія, на якій вона полює) .Граніци ділянок нерідко стикаються один з одним, але не перекриваються. Порушувати їх не можна. Харчування відіграє для цих звірків не останню роль, і ділитися мисливськими угіддями вона не має наміру. | ||
+ | |||
+ | Якщо все ж інша землерийка ризикне вторгнутися в чужі володіння, її чекає сутичка, в результаті якої один з звірків може загинути. Землерийки дуже відважні і готові боротися за свою здобич не тільки зі своїми родичами, але і з ящірками і мишами. | ||
+ | |||
+ | До своєї території ставляться дбайливо. Об'їдаючи комах на невеликому її ділянці, переходять до іншого, залишаючи попередній на кілька днів для поповнення на ньому запасів їжі. | ||
+ | |||
+ | ==Живлення== | ||
У землерийок активний травний процес. Саме тому вона знаходиться в пошуку їжі практично цілодобово з невеликими перервами на відпочинок. Доба їх діляться не на ніч і день, а на полювання і сон. | У землерийок активний травний процес. Саме тому вона знаходиться в пошуку їжі практично цілодобово з невеликими перервами на відпочинок. Доба їх діляться не на ніч і день, а на полювання і сон. | ||
Рядок 46: | Рядок 71: | ||
Зима - голодна пора, тому мало хто з них доживає до тепла. | Зима - голодна пора, тому мало хто з них доживає до тепла. | ||
+ | |||
+ | ==Користь і шкода== | ||
+ | |||
+ | Землерийки приносять чималу користь людині. | ||
+ | Завдяки своєму унікальному носі-хоботу вони розпушують ґрунт у садах і городах. | ||
+ | |||
+ | Насичують її киснем попутно знищуючи різних шкідливих комах і личинок. | ||
+ | |||
+ | І все ж норки звірків можуть не сподобатися любителям красивих газонів. | ||
+ | |||
+ | ДОВІДКА! Землерийки здатні знищувати велику кількість шкідливих комах навіть у важкодоступних місцях для інших комахоїдних і птахів: під камінням, під снігом, в глибині норок. | ||
+ | Хоч землерийки і приносять користь городу іноді доводиться з ними боротися. Про те, як знищити землерийок на городі чи дачі, читайте тут. | ||
+ | |||
+ | На вигляд землерийки милі і пухнасті створення, досить нешкідливі для людей, але укус їх може бути досить болючим, тому не варто намагатися ловити цих звірків і брати їх в руки. | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 56: | Рядок 95: | ||
|} | |} | ||
− | |||
− | |||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
− | |||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | ||
[[Категорія:Слова 2020 року]] | [[Категорія:Слова 2020 року]] | ||
[[Категорія:Мі]] | [[Категорія:Мі]] |
Версія за 22:45, 29 жовтня 2021
Мідик, -ка, -а, ч. Те саме, що землерийка.
Землерийки, або землерийкові — узагальнена назва усіх дрібних ссавців, подібних (але не обов'язково родинних) до представників родини мідицевих (Soricidae).
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках: До «підряду» землерийок у різні часи відносили і нерідко дотепер відносять такі групи дрібних комахоїдних плацентарних ссавців, як:
«видрові землерийки» (Potamogale) з родини тенрекових (Tenrecidae),
«їжакові землерийки», або гімнури (Echinosorex) з родини їжакових (Erinaceidae),
«деревних землерийок», або тупай (Tupaia) з «власного» ряду «тупаєподібних» (Scandentia), близького до примітивних приматів,
«слонових землерийок», або стрибунців (Macroscelididae), яких дотепер «кидають» з тупаєподібних (Scandentia) до анагалід (Anagalida) та афротерій і навпаки (але не до «типових» землерийок, тобто мідицевих).
До землерийок відносять також всі роди з родини мідицевих (Soricidae):
«водяних землерийок», або рясоніжок (Neomys),
«бурозубих землерийок», або мідиць (Sorex)),
білозубих землерийок, або білозубок (Crocidura) та ін. (разом 26 родів, див. внизу).
Таксономія мідицевих
Останнім часом поняття «землерийок» найчастіше звужують до обсягу родини мідицеві (Soricidae), яка входить до ряду (надряду) комахоїдних (Insectivora). До мідицевих належать найдрібніші ссавці світової фауни і фауни Європи.
За останнім зведенням «Ссавці Світу» (Wilson, Reeder, 2005) до родини мідицеві входять такі 26 родів (за абеткою), представлені 376 видами:
Anourosorex, Blarina, Blarinella, Chimarrogale, Chodsigoa, Congosorex, Crocidura, Cryptotis, Diplomesodon, Episoriculus, Feroculus, Megasorex, Myosorex, Nectogale, Neomys, Nesiotites, Notiosorex, Paracrocidura, Ruwenzorisorex, Scutisorex, Solisorex, Sorex, Soriculus, Suncus, Surdisorex, Sylvisorex.
У фауні України родина Soricidae представлена трьома родами — мідиця, рясоніжка та білозубка. При цьому у кожній місцевості мешкає, як правило, не більше 1-2 видів кожного з цих трьох родів. Три види з числа відомих в складі сучасної фауни України — мідиця альпійська (Sorex alpinus), рясоніжка мала (Neomys anomalus) і білозубка білочерева (Crocidura suaveolens) — внесені до «Червоної книги України» (2009).
Ареал проживання
Це одні з найменших хижаків на планеті. Завдяки своєму агресивному характеру отримали прізвисько «маленькі дияволи». Сімейство землерійкові налічує близько 300 видів, які в свою чергу об'єднані в 2 підродини: білозубки (з білим кольором зубів) і бурозубки (з темним кольором зубів).
Основні види: крихітна бурозубка, сункус етруський, водяна кутора (мешкає переважно на берегах російських водойм), гігантська белозубка (докладніше про дивовижні видах бурозубок читайте тут). Поширені ці крихітні звірята практично по всій земній кулі, їх не лякає ні спека, ні холоднеча. Відповісти на питання: Де живе землерийка? дуже просто - скрізь.
Їх можна зустріти: в Південній Америці, Колумбії, США, Росії. Виняток становлять тільки полярні області (там представників цього сімейства можна зустріти вкрай рідко) і Австралія.
На території Росії мешкає близько 20 видів землерийок. Найчастіше зустрічається бурозубка (про те, хто така бурозубка і в чому її особливості, дізнайтеся тут). Землерийка дуже невеликий звірок, довжина тіла в залежності від виду становить від 3 до 18 см. Хутро її шубки густий і короткий бурого кольору, зуби гострі, мордочка витягнута, на кінці рухливий хоботок, яким вона активно користується для пошуку їжі, щоб розм'якшити і перекопуючи землю, з боків тулуба розташовані особливі залози, що виділяють різкий мускусний запах, що відлякує ворогів.
У землерийок добре розвинений дотик і нюх, а ось зір досить слабке. Чи не впадають в сплячку, активні цілий рік, в теплу пору року копошаться в листі в пошуках їжі, взимку бігають під сніговим покривом. Розмножуються 1-2 рази на рік, в кожному виводку буває від 1 до 10 малюків. Найактивніший період розмноження весна - літо. Тривалість життя - 18 місяців.
Де зустрічається?
Де живе землерийка? Ця тварина однозначно наземне (навіть водяні кутори селяться в норах на берегах водойм, вважаючи за краще сушу воді). Зазвичай для місця поселення вибирають лісу з густою рослинністю, сади, так як дуже люблять поспати на м'якій підстилці з торішнього листя.
Нори риють неглибокі, але рідко роблять це самі, вважаючи за краще зайняти чужий будинок, залишений господарем. Особливою любов'ю користуються у звірків трухляві дерева, де можна знайти затишну розколину або дупло. Побачити днем їх практично неможливо, вони з'являються зі своїх укриттів тільки ночами.
У кожної землерийки існують чіткі межі проживання (територія, на якій вона полює) .Граніци ділянок нерідко стикаються один з одним, але не перекриваються. Порушувати їх не можна. Харчування відіграє для цих звірків не останню роль, і ділитися мисливськими угіддями вона не має наміру.
Якщо все ж інша землерийка ризикне вторгнутися в чужі володіння, її чекає сутичка, в результаті якої один з звірків може загинути. Землерийки дуже відважні і готові боротися за свою здобич не тільки зі своїми родичами, але і з ящірками і мишами.
До своєї території ставляться дбайливо. Об'їдаючи комах на невеликому її ділянці, переходять до іншого, залишаючи попередній на кілька днів для поповнення на ньому запасів їжі.
Живлення
У землерийок активний травний процес. Саме тому вона знаходиться в пошуку їжі практично цілодобово з невеликими перервами на відпочинок. Доба їх діляться не на ніч і день, а на полювання і сон. У різних видів особин свої добу: одні розділені на 10 інтервалів, інші на 78, тобто 78 разів звірятко лягає спати і встає, щоб добути їжу.
Землерийки неймовірно ненажерливі істоти. Щоб підтримати необхідну температуру тіла (вони теплокровні), а також заповнити необхідний запас енергії (землерийки дуже рухливі), процес травлення з постійним виділенням тепла повинен відбуватися постійно, тому з'їдають вони величезна кількість їжі. Часом з'їдений обсяг їжі за добу перевищує їх власну вагу.
УВАГА! Прожити без їжі звірята можуть трохи, в літній час всього 8-10 годин, в зимовий землерийка вмирає не поївши більше трьох годин. Землерийка, чим харчується цей звір? Раціон залежить від пори року:
в теплу пору року основну їжу становлять різні комахи: капустянки, черви, слимаки, гусениці, мокриці. Якщо землерийка дуже голодна, в ній прокидається хижак, в цьому випадку вона може напасти на дрібних гризунів (миші). Водяні особини годуються дрібною рибою і жабами;взимку доводиться дуже нелегко. Тваринки з працею розривають під снігом грунт, щоб дістатися до комах, не гребують насінням рослин.
Зима - голодна пора, тому мало хто з них доживає до тепла.
Користь і шкода
Землерийки приносять чималу користь людині. Завдяки своєму унікальному носі-хоботу вони розпушують ґрунт у садах і городах.
Насичують її киснем попутно знищуючи різних шкідливих комах і личинок.
І все ж норки звірків можуть не сподобатися любителям красивих газонів.
ДОВІДКА! Землерийки здатні знищувати велику кількість шкідливих комах навіть у важкодоступних місцях для інших комахоїдних і птахів: під камінням, під снігом, в глибині норок. Хоч землерийки і приносять користь городу іноді доводиться з ними боротися. Про те, як знищити землерийок на городі чи дачі, читайте тут.
На вигляд землерийки милі і пухнасті створення, досить нешкідливі для людей, але укус їх може бути досить болючим, тому не варто намагатися ловити цих звірків і брати їх в руки.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |