Відмінності між версіями «Шорнути»
Рядок 16: | Рядок 16: | ||
Тикання пальцем несло смерть | Тикання пальцем несло смерть | ||
− | + | Історик Денис Олександрович Ляпін вважає, що заборона на тикання пальцем має давній сакральний зміст. У своїй роботі «нариси етнографії Верхнього Подоння» він зазначає, що пальцям, а часто і всій руці людини, давні слов'яни приписували чаклунські сили, вважаючи, що, тикаючи пальцем, можна наврочити, вбити, а дотиком — вилікувати. | |
За старих часів тикати пальцем не можна було не тільки на людей, а й у предмети. У східних слов'ян суворо заборонялося показувати пальцем на місяць і зірки, бо боялися — якщо людина ненароком тицьне пальцем на свою зірку, вона згасне, а людина — помре. | За старих часів тикати пальцем не можна було не тільки на людей, а й у предмети. У східних слов'ян суворо заборонялося показувати пальцем на місяць і зірки, бо боялися — якщо людина ненароком тицьне пальцем на свою зірку, вона згасне, а людина — помре. | ||
Версія за 23:39, 28 листопада 2021
Шорнути, -рну, -неш, гл. Ткнуть. Як шорнула хруща в писк, аж роскинув крила. Чуб. V. 1144.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках Тикати голкою пальцем, чимось гострим, будь-яким предметом — Привезли нас [новобранців] у Полтаву, а там народу, як ото в покрову на ярмарку: шилом нікуди шорнути (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 50); б) дуже тісно. Перші пропустили було його, так що він зібрався було аж на рундук, зате далі — і пальцем нікуди було шорнути (Панас Мирний, IV, 1955, 141);
Чому в деяких країнах не заведено тикати пальцем
З дитинства вчать — вказувати на іншу людину пальцем негарно та непристойно. Пояснити, звідки це пішло, складно, адже вказівний палець навіть називається так, що одразу ясно, навіщо він. Психологи кажуть, що цей жест означає агресію і якийсь натяк на вбивство списом чи стрілою, посилаючись на вавилонський кодекс царя Хамурапі, який датується ще 4-м тисячоліттям до нашої ери.
Пальцями захищалися і пальцями підкликали чортів
Тим часом у багатьох народів з пальцями пов'язані різні забобони — у Європі поширений сюжет про хлопчика-з-пальчик, у якому жінка ненароком відрубує собі палець, який перетворюється на хлопчика і приносить жінці удачу. Повсюдно поширене повір'я, що й скласти пальці якимось немислимим чином, то клятва, яку скажеш, буде недійсна. На Дону є повір'я, що складена в кишені фіга може бути захистом від чаклуна. У Липецькій області вірили, що якщо хтось крутить великими пальцями рук, значить, «кличе чорта» і може стати одержимим.
Тикання пальцем несло смерть
Історик Денис Олександрович Ляпін вважає, що заборона на тикання пальцем має давній сакральний зміст. У своїй роботі «нариси етнографії Верхнього Подоння» він зазначає, що пальцям, а часто і всій руці людини, давні слов'яни приписували чаклунські сили, вважаючи, що, тикаючи пальцем, можна наврочити, вбити, а дотиком — вилікувати. За старих часів тикати пальцем не можна було не тільки на людей, а й у предмети. У східних слов'ян суворо заборонялося показувати пальцем на місяць і зірки, бо боялися — якщо людина ненароком тицьне пальцем на свою зірку, вона згасне, а людина — помре.
Палець - засіб чаклунства
У язичницькій медицині палець вважався інструментом, яким чаклун лікує або завдає біль. Дотикам, натисканню, окресленню пальцем хворого місця надавалося якесь «магічне» значення. З пальцями пов'язували здатність душі залишатися у тілі. Якщо людина, яка страждала, надто довго перебувала в агонії і ніяк не могла померти, її тягли за великий палець ноги і вірили, що таким чином прискорять її смерть.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |