Відмінності між версіями «Кожушина»
(→Сучасні словники) |
|||
Рядок 4: | Рядок 4: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
Тлумачення слова у сучасних словниках | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
+ | |||
+ | |||
+ | КОЖУШИ́НА, и, жін. | ||
+ | 1. Не покритий тканиною кожушок (у 1 знач.). — Та як його без кожушини по такому холоду на роботу бігати! (Панас Мирний, IV, 1955, 297); Я морозу не боюсь! — В кожушину одягнусь (Григорій Бойко, Ростіть.., 1959, 28); | ||
+ | |||
+ | // зневажл. Ношений, поганенький кожух або кожушок. По смітнику [довелось] Ходити, нудити, Поки пугач над стріхою В вікно не завиє, А наймичка холодного Трупу не накриє Кожушиною старою (Тарас Шевченко, II, 1953, 175); Люди минають хлопчину, ..Латану скрізь кожушину Вітер, як ніж, пробива (Дмитро Павличко, Бистрина, 1959, 59). | ||
+ | 2. Вичинена овеча шкура, а також шматки старого кожуха. Терентій.. іде до дверей і зупиняється біля порога, ворушачи перед собою великими, з кожушини рукавицями (Михайло Стельмах, I, 1962, 178); Узутий був [чоловік] у великі розтоптані валянці, обшиті рудою кожушиною (Юрій Збанацький, Єдина, 1959, 92). | ||
+ | |||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" |
Версія за 01:37, 29 листопада 2019
Кожуши́на, -ни, ж. Тулупъ болѣе легкій. Вас. 154. Ой загину, дівчино, загину, викинь мені вікном кожушину. Чуб. 5. 57. То ви, діду Панасе, вмієте й кравцювати?.. Пошиєте ж мені кожушину, як прийде зіма. Левиц. І. 101.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
КОЖУШИ́НА, и, жін.
1. Не покритий тканиною кожушок (у 1 знач.). — Та як його без кожушини по такому холоду на роботу бігати! (Панас Мирний, IV, 1955, 297); Я морозу не боюсь! — В кожушину одягнусь (Григорій Бойко, Ростіть.., 1959, 28);
// зневажл. Ношений, поганенький кожух або кожушок. По смітнику [довелось] Ходити, нудити, Поки пугач над стріхою В вікно не завиє, А наймичка холодного Трупу не накриє Кожушиною старою (Тарас Шевченко, II, 1953, 175); Люди минають хлопчину, ..Латану скрізь кожушину Вітер, як ніж, пробива (Дмитро Павличко, Бистрина, 1959, 59). 2. Вичинена овеча шкура, а також шматки старого кожуха. Терентій.. іде до дверей і зупиняється біля порога, ворушачи перед собою великими, з кожушини рукавицями (Михайло Стельмах, I, 1962, 178); Узутий був [чоловік] у великі розтоптані валянці, обшиті рудою кожушиною (Юрій Збанацький, Єдина, 1959, 92).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |