Відмінності між версіями «Набиток»
(→Сучасні словники) |
(→Джерела та література) |
||
Рядок 36: | Рядок 36: | ||
[http://ukrlit.org/slovnyk/%D0%BD%D0%B0%D0%B1%D1%83%D1%82%D0%BE%D0%BA Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 2. — С. 466.] | [http://ukrlit.org/slovnyk/%D0%BD%D0%B0%D0%B1%D1%83%D1%82%D0%BE%D0%BA Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 2. — С. 466.] | ||
+ | |||
+ | [http://litopys.org.ua/rizne/zvslovnyk.htm ЗВЕДЕНИЙ СЛОВНИК ЗАСТАРІЛИХ ТА МАЛОВЖИВАНИХ СЛІВ] | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== |
Версія за 14:08, 28 жовтня 2018
Наби́ток, -тку, м. = Набуток 1. Набиток злий не спірний. Ном. № 10374.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Набиток — майно, набуття
Набыток, набиток — набуток, придбання; прибуток
НАБУ́ТОК, тку, ч.
Те, що набувають працею, затрачаючи силу й енергію. Не віддасть він [солдат] нікому набутку свого — що узято в бою, те здобуто навіки! (Голов., Поезії, 1955, 13); Для селян, які провозили десь на західний торг звичайний набуток своєї праці, такі придорожні села, за панським чи його дозорного посіпаки замочком, ставали страховищем (Ле, Наливайко, 1957, 6); // То, що неподільно належить кому-небудь. Література, музика, образотворче мистецтво, театр і кіно, всі скарбниці культури стали набутком широких мас трудящих (Літ. газ., 26. IX 1961, 4).
Набу́ток, тку, м.
1) Благопріобрѣтенное имущество.
2) Служба сверхъ срока въ возмѣщеніе прогульныхъ дней.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 2. — С. 466.
ЗВЕДЕНИЙ СЛОВНИК ЗАСТАРІЛИХ ТА МАЛОВЖИВАНИХ СЛІВ