Відмінності між версіями «Зімовик»
(→Сучасні словники) |
(→Сучасні словники) |
||
Рядок 8: | Рядок 8: | ||
Зимнее жилице запорожца внѣ Сѣчи. Сидів він зімовником серед дикого степу на Низу. К. ЧР. 13. | Зимнее жилице запорожца внѣ Сѣчи. Сидів він зімовником серед дикого степу на Низу. К. ЧР. 13. | ||
− | ''' | + | |
− | ЗИМОВИ́К, а, ч., рідко.''' | + | '''ЗИМОВИ́К, а, ч., рідко.''' |
1. Те саме, що зимівни́к. Уже останні дикі гуси в вирій полетіли, пасіку в зимовик поставили (Барв., Опов.., 1902, 160). | 1. Те саме, що зимівни́к. Уже останні дикі гуси в вирій полетіли, пасіку в зимовик поставили (Барв., Опов.., 1902, 160). |
Версія за 14:00, 28 жовтня 2018
Зімовик, -ка, м. 1) Погребъ, куда на зиму кладутъ ульи съ пчелами. Уже останнії дикі гуси в вирій полетіли, пасіку в зімовик поставили. Г. Барв. 160. 2) = Зімовник. Наш таки січовик Печина привіз його з якогось зімовика. Стор. II. 11.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Зімовни́к, -ка, м.
Зимнее жилице запорожца внѣ Сѣчи. Сидів він зімовником серед дикого степу на Низу. К. ЧР. 13.
ЗИМОВИ́К, а, ч., рідко.
1. Те саме, що зимівни́к. Уже останні дикі гуси в вирій полетіли, пасіку в зимовик поставили (Барв., Опов.., 1902, 160).
2. Те саме, що зимі́вник. Скінчивши своє діло, недовго він зоставався в коші, дуже вже старий був і, подякувавши за хліб-сіль, помандрував собі у степи, щоб де-небудь сісти зимовиком і завести пасіку, бо дуже кохався у бджолі (Стор., І, 1957, 202).
ЗИМІ́ВНИК, а, чол.
Той, хто залишається зимувати де-небудь з певною метою. Ось він [криголам] усе ближче, і вже гримить з палуби салют на честь хоробрих зимівників... (Олесь Донченко, VI, 1957, 496).
ЗИМІВНИ́К, а, чол.
1. Утеплене приміщення для зимування бджіл. З настанням холодів пасічник заносить зібрані на зимівлю бджолосім'ї в зимівник. Зимівник має бути сухий, тихий, здатний тримати сталу температуру та вологість повітря (Бджільництво, 1956, 62).
2. іст. Зимове житло запорожця за межами Січі. З правіку селилися тут по зимівниках запорожці та лоцмани дніпровські, мужні й відважні люди (Олесь Гончар, Людина.., 1960, 57).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Джерела та література
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 567.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 566.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 566.