Відмінності між версіями «Наїдатися»
Рядок 12: | Рядок 12: | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photo_2018-10-18_21-08-36_(3).jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photo_2018-10-18_21-08-36_(3).jpg|x140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photo_2018-10-18_21-08-37.jpg|x140px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photo_2018-10-18_21-08-36_(2).jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photo_2018-10-18_21-08-36_(2).jpg|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] |
Версія за 21:12, 18 жовтня 2018
Наїдатися, -даюся, -єшся, сов. в. наїстися, -їмся, -їсися, гл. Наѣдаться, наѣсться. Чи мало, то наїдяться, чи багато, то поїдять. Ном. № 783.
Зміст
Сучасні словники
НАЇДА́ТИСЯ, а́юся, а́єшся, недок., НАЇ́СТИСЯ. ї́мся, їси́ся; наказ, сп. наї́жся: док. Досхочу їсти, задовольняти потребу в їжі; насищатися. Обідом так наїдався [Славко], що аж робилось йому гидко, не міг на страву подивитись (Март., Тв., 1954, 239); — Може. ти не наїдаєшся? Може, добавки тобі? Ти не соромся! (Гончар, Тронка, 1963, 277); — Коли ти, Попенко, наїсися? — спитав його Шестірний, закриваючи книжку (Мирний, І, 1954, 331); — Насипай ще, Миколко, — припрошує дядина. — Дякую, — кажу, — дядино, я вже наївся (Багмут, Опов., 1959, 7); * Образно. Кати! кати! людоїди! Наїлись обоє. Накралися; а що взяли На той світ з собою? (Шевч., І, 1963, 246).
◊ Блекоти́ наї́стися див. блекота́; Наї́стися бухані́в див. буха́н. Наїда́тися, да́юся, єшся, сов. в. наї́стися, ї́мся, їси́ся, гл. Наѣдаться, наѣсться. Чи мало, то наїдяться, чи багато, то поїдять. Ном. № 783.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Словарь української мови / Упор. з дод. влас. матеріалу Б. Грінченко : в 4-х т. — К. : Вид-во Академії наук Української РСР, 1958. Том 2, ст. 490. Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 5. — С. 94. Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 2. — С. 490. Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 94.