Відмінності між версіями «Лузга»
(→Ілюстрації) |
|||
Рядок 37: | Рядок 37: | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:лузга .jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:лузга .jpg|x140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:.jpg |x140px]] |
|} | |} | ||
Версія за 22:29, 16 жовтня 2018
Лузга, -ги, ж. Шелуха. Я ліпила шишки з гречаної лузги, щоб давилися дружки.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
. ЛУЗГА́, и, жін. 1. Тверде покриття насіння соняшника, проса, гречки і т. ін., що звичайно легко відділяєтеся від зернятка. Я ліпила шишки з гречаної лузги, щоб давилися дружки (Словник Грінченка); Велику увагу приділяють заготівлі кормів.. Заготовляють кошики і лузгу соняшника, стрижні кукурудзи (Хлібороб України, 9, 1964, 19). 2. яка, чого, перен. Те, що є зовнішнім прикриттям чого-небудь. Толстой вміє показати.. справжню суть характерів, приховану за лузгою слів, умовних дій, традиційних формул (Радянське літературознавство, 1, 1961, 46). Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 553.
Словник української мови за редакцією Б.Д.Грінченка
Лузга́, -ги, ж. Шелуха. Я ліпила шишки з гречаної лузги, щоб давилися дружки.
УКРЛІТ.ORG_Cловник
ЛУЗГА́, и́, ж. 1. Тверде покриття насіння соняшника, проса, гречки і т. ін., що звичайно легко відділяється від зернятка. Я ліпила шишки з гречаної лузги, щоб давилися дружки (Сл. Гр.); Велику увагу приділяють заготівлі кормів.. Заготовляють кошики і лузгу соняшника, стрижні кукурудзи(Хлібороб Укр., 9, 1964, 19). 2. яка, чого, перен. Те, що є зовнішнім прикриттям чого-небудь. Толстой вміє показати.. справжню суть характерів, приховану за лузгою слів, умовних дій, традиційних формул (Рад. літ-во, 1, 1961, 46). Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 4. — С. 553.
Іноземні словники
Словари и энциклопедии на Академике
ЛУЗГА жен., новг., вор., тамб. (лущить?) чешуйка чешуя; рыбий клоск; | шелуха, ракуша, гречишная полова, идет иногда на топливо. | Толстый шов рогожного куля. Лузг муж. лузга; | глузг, луск, стык глазных век у носа, глазной куток.
Толковый словарь Даля. В.И. Даль. 1863-1866.
.
Синонимы:
доска, кожура, отдирка, чешуйка, чешуя, шелуха
Ілюстрації
![]() |
[[Зображення:|x140px]] | x140px |