Відмінності між версіями «Шнурок»
м |
|||
Рядок 22: | Рядок 22: | ||
Найбільш поширений вид шнурівки «ялинкою» є одним з найефективніших. Існує також безліч декоративних шнурівок. | Найбільш поширений вид шнурівки «ялинкою» є одним з найефективніших. Існує також безліч декоративних шнурівок. | ||
+ | ==Посилання== | ||
[[шнурок|https://uk.wikipedia.org/wiki/Шнурки]] | [[шнурок|https://uk.wikipedia.org/wiki/Шнурки]] | ||
+ | |||
+ | {{subst:Шаблон:Словник Грінченка і сучасність\підрозділ=Інститут мистетв}} |
Поточна версія на 18:15, 26 листопада 2017
Шнуро́к, -рка, м. 1) Шнурокъ. Kolb. І. 36. Не виспалась наша панночка: сукала шнурки шовковії. Чуб. III. 212. 2) Веревка. Висіла колиска на шнурочку. Чуб. III. 190. 3) — шитий, плетений. Родъ вышивокъ. Шух. І. 155, 156. Ум. Шнурочок. Бро́ви на шнуро́чку. Ровныя красивыя брови.
Шнурки — відрізки мотузки певної довжини, які протягуються через спеціальні отвори в взутті і служать для утримання її на стопі. Сучасні шнурки, як правило, мають в наявністі спеціальні наконечники — еглети. В розв'язаному стані шнурки дозволяють вільно виймати ногу із взуття. Після затягування і зав'язування фіксують взуття на стопі людини.
Шнурки здобули популярність лише в XX столітті. До цього в ходу було взуття без шнурків або з різними пряжками або ґудзиками як фіксуючими елементами. Хоча шнурки використовувалися з глибокої давнини, наприклад, щоб надійно утримати на нозі сандалі або у взутті типу мокасин.
Сучасною популярною альтернативою шнуркам є застібка-липучка.
Перші згадки про шнурки були ще в XIII столітті. Тоді шнурки застосовувалися для шнурівки одягу не як звичайна мотузка, а з додатковими наконечниками у вигляді конуса. Уже в XV столітті знаменитий мореплавець, який відкрив Америку, Христофор Колумб успішно міняв мідні наконечники зі шнурків і самі шнурки на злитки із золота. І ось минуло майже п'ять століть з моменту винаходу шнурків, поки комусь не прийшла геніальна ідея фіксувати ними взуття.
В історії не збереглося імені винахідника цієї ходової і простої частини одягу, але, як не дивно, відома точна дата і місце, коли і де цей аксесуар був визнаний необхідним, — кінець XVIII століття, 27 березня 1790, Англія. Це була середньої довжини мотузочок з металевими наконечниками в двох кінцях, що не давало їй розтріпати і сприяло легкому протягування шнурка в отвори на верхній частині взуття. До цього використовувалися пряжки для стягування стінок взуття та їх фіксації
Шнурки роблять з різних видів лляного волокна, шкіри, бавовни, Коноплі, джуту та інших матеріалів, застосовуваних при виготовленні мотузок. Зараз шнурки часто виготовляються з синтетичних волокон, що мають велику міцність і стійкість до стирання. Такі шнурки виглядають краще і служать довше, але частіше розв'язуються, будучи більш слизькими порівняно зі шнурками з традиційних матеріалів.
Існують шнурки з круглим і плоским перетином.
Кінці шнурків[ зазвичай обжимаються в спеціальні наконечники (частіше звані на виробництві «набалдашниками» або «ошнуровкою», інакше Пістончиками), металеві або пластикові, для того, щоб полегшити втягання шнурків у взуття і оберегти кінці шнурків від розплутування.
Шнурівка — послідовність, в якій шнурки просмикуються через отвори у взутті. Теоретично існує майже 2 трильйона можливих шнурівок для взуття з 12 парами отворів.
Найбільш поширений вид шнурівки «ялинкою» є одним з найефективніших. Існує також безліч декоративних шнурівок.
Посилання
https://uk.wikipedia.org/wiki/Шнурки
{{subst:Шаблон:Словник Грінченка і сучасність\підрозділ=Інститут мистетв}}