Відмінності між версіями «Кмітити»
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
− | '''Кміти́ти, кмітливий, кмітувати. '''= '''Кметити, кметливий, кметувати. '''''Кмітливий хлопець, то й швидко навчиться. ''Канев. у. | + | '''Кміти́ти, кмітливий, кмітувати. '''= '''Кметити, кметливий, кметувати. '''''Кмітливий хлопець, то й швидко навчиться. ''Канев. у. |
+ | '''КМІТИТИ, ''кмічу, кмітиш,'' ''рідко'' КМЕТИТИ, ''кмечу, кметиш і'' КМІТУВАТИ, ''рідко'' КМЕТУВАТИ, ''ую, уєш, недок.''''' | ||
[[Категорія:Км]] | [[Категорія:Км]] | ||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
Тлумачення слова у сучасних словниках | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
− | + | ||
− | + | # Елемент нумерованого списку | |
− | + | Те саме, що міркувати; розмірковувати. Сіла вона та й кмітить; вона сподівалась, чи не над'їде хто та підвезе її до другого села (Нечуй-Левицький, III, 1956, 210); Все на один лад кметуючи, дійшли вони до Волоської (Анатолій Свидницький, Люборацькі, 1955, 26); — Як би вислизнути з-під ласкавої опіки [отамана]? — кмітували [друзі] (Яків Качура, II, 1958, 372); | |
− | + | // Розуміти, тямити. Уже дитина кметить (Словник Грінченка). | |
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | 2. за ким — чим, діал. Спостерігати, стежити. Радюк не зводив очей з Ольги й кмітив за нею (Нечуй-Левицький, I, 1956, 548). | |
+ | |||
+ | 3. діал. Зауважувати, помічати. З тим я й поїхав, а вже кмітую, що мій Савка аж горить з нетерплячки (Іван Франко, II, 1950, 42). | ||
− | |||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
− | + | Академічний тлумачний словник (1970—1980) | |
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | + | http://sum.in.ua/ | |
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | ||
[[Категорія:Слова 2017 року]] | [[Категорія:Слова 2017 року]] |
Поточна версія на 00:59, 21 листопада 2017
Кміти́ти, кмітливий, кмітувати. = Кметити, кметливий, кметувати. Кмітливий хлопець, то й швидко навчиться. Канев. у.
КМІТИТИ, кмічу, кмітиш, рідко КМЕТИТИ, кмечу, кметиш і КМІТУВАТИ, рідко КМЕТУВАТИ, ую, уєш, недок.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
- Елемент нумерованого списку
Те саме, що міркувати; розмірковувати. Сіла вона та й кмітить; вона сподівалась, чи не над'їде хто та підвезе її до другого села (Нечуй-Левицький, III, 1956, 210); Все на один лад кметуючи, дійшли вони до Волоської (Анатолій Свидницький, Люборацькі, 1955, 26); — Як би вислизнути з-під ласкавої опіки [отамана]? — кмітували [друзі] (Яків Качура, II, 1958, 372); // Розуміти, тямити. Уже дитина кметить (Словник Грінченка).
2. за ким — чим, діал. Спостерігати, стежити. Радюк не зводив очей з Ольги й кмітив за нею (Нечуй-Левицький, I, 1956, 548).
3. діал. Зауважувати, помічати. З тим я й поїхав, а вже кмітую, що мій Савка аж горить з нетерплячки (Іван Франко, II, 1950, 42).
Джерела та література
Академічний тлумачний словник (1970—1980)