Відмінності між версіями «Топчак»
(→Ілюстрації) |
|||
Рядок 52: | Рядок 52: | ||
https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/De_re_metallica_1556-093.png/150px-De_re_metallica_1556-093.png | https://upload.wikimedia.org/wikipedia/commons/thumb/2/28/De_re_metallica_1556-093.png/150px-De_re_metallica_1556-093.png | ||
|} | |} | ||
− | |||
− | |||
==Див. також== | ==Див. також== |
Версія за 11:55, 21 жовтня 2017
Топчак, -ка, м. Мельница съ коннымъ или воловьимъ приводомъ. Топчак - ходове колесо з внутрішніми сходами, що розташовані на дерев'яному валу. Застосовувалося, зокрема, у водовідливних машинах, млинах для помелу руди в середньовіччі.
Зокрема "топчак" згадується праці Георга Агріколи De Re Metallica (1556 р.):
...Інша (водовідливна) машина того ж роду, описана Вітрувієм, швидше піднімає ковші місткістю один конгій. Тому вона більш корисна для водовідливу з шахтних стовбурів при сильному припливі води. У цій машині немає залізних рам та передавальних коліс. Вона забезпечена топчаком – ходовим колесом з внутрішніми сходами, що сидять на дерев'яному валу. ...Другий млин відрізняється від інших тим, що він замість горизонтального вала має вертикальний вал. Він забезпечений внизу обертовим топчаком, який приводять в рух двоє робітників, ступаючи ногами на його планки; нерідко цю роботу виконує і один робітник. Іноді з цього валу виступає дишло, яке обертає по колу кінь або осел, чому її називають «ослячим млином». Зубчасте колесо приводить в рух цівочне колесо і тим самим і жорно.
Сучасні словники Тлумачення слова у сучасних словниках
Словник української мови
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ТОПЧА́К див. тупчак.
ТУПЧА́К, ТОПЧА́К, а, чол., заст. Вітряк з кінним приводом. — Тепер упаять [знову] тупчак... То жди того вітру, коли він повійне, щоб у вітряку змолоти, а то тобі повсякчас є... Схотів, загнав коня... Хай тупцюється... а млин меле... борошно сиплеться (Панас Мирний, I, 1954, 197); Замішавшись між в'язнів, він довго ходив, мовчазно приглядаючись до того, як тупцювали по кругу, мов коні на тупчаку, пари з важкими ношами (Юрій Збанацький, Єдина, 1959, 296); Дме патлатий у трубу, надувся, топчешься ногами, як коняка в топчаку, й веселим оком підморгує танцюрам (Степан Васильченко, I, 1959, 243).
СЛОВОФОРМИ. ОРФОГРАФІЧНИЙ СЛОВНИК.
топчак - іменник, чоловічий рід, неістота, II відміна
ВІДМІНОК | ОДНИНА | МНОЖИНА |
---|---|---|
називний | топчак | топчаки |
родовий | топчака | топчаків |
давальний | топчакові, топчаку | топчакам |
знахідний | топчак | топчаки |
орудний | топчаком | топчаками |
місцевий | на/у топчаку | на/у топчаках |
кличний | топчаку | топчаки |