Відмінності між версіями «Губити»
(Створена сторінка: '''Губити, -блю, -биш, '''''гл. ''1) Губить, истреблять, уничтожать. ''Що тіло любить, тоє душу губи...) |
|||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Губити, -блю, -биш, '''''гл. ''1) Губить, истреблять, уничтожать. ''Що тіло любить, тоє душу губить. ''Ном. № 8788. ''Того в’яжуть, того ріжуть, той сам себе губить. ''Шевч. 75. ''Не губи мене з світу. ''Рудч. Ск. І. 134. 2) Терять. ''Який раз це ти вже гроші губиш? '' | '''Губити, -блю, -биш, '''''гл. ''1) Губить, истреблять, уничтожать. ''Що тіло любить, тоє душу губить. ''Ном. № 8788. ''Того в’яжуть, того ріжуть, той сам себе губить. ''Шевч. 75. ''Не губи мене з світу. ''Рудч. Ск. І. 134. 2) Терять. ''Який раз це ти вже гроші губиш? '' | ||
+ | |||
+ | ГУБИТИ, гублю, губиш; мн. гублять; недок., перех. | ||
+ | Губити втрачати конкретний предмет, рiч внаслiдок недбалостi, | ||
+ | неохайностi, неуважностi (губити в значеннi занапащати тут не | ||
+ | розглядаємо): губити зошит, гаманець 8 грiшми. Панi Антонiна часто | ||
+ | губила серветку… (М. Коцюбинський). Iнколи це слово неправильно | ||
+ | вживають замiсть втрачати (див.), а також у значеннi марнувати (час), | ||
+ | наприклад: Хлопець не губив часу даремно. З погляду лiтературноï | ||
+ | норми, мабуть, краще було б сказати не марнував часу або марно часу не | ||
+ | гаяв, не гайнував замiсть не губив часу даремно. | ||
+ | |||
+ | == Академічний тлумачний словник української мови == | ||
+ | |||
+ | 1. Забуваючи, залишаючи і т. ін. що-небудь, втрачати його. — Котрий тут у нас школяр губить олівці! (Іван Франко, I, 1955, 238); Хто б не їхав, а чомусь коні У Заріччі гублять підкови (Любов Забашта, Нові береги, 1950, 60); * Образно. Кзил-Су губила воду по проваллях (Іван Ле, Міжгір'я, 1953, 131); | ||
+ | // Взагалі втрачати що-небудь, позбуватися чогось. Карпо почав розказувати, як ящірки гублять хвости (Панас Мирний, I, 1954, 256); Коли вже защербатів Данько, гублячи молочні зуби.., спробувала була Яресьчиха влаштувати його пастушком (Олесь Гончар, Таврія.., 1957, 9). | ||
+ | |||
+ | 2. перен. Втрачати які-небудь якості, особливості і т. ін. Останнє тепло, останню снагу Губили руки його задубілі (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 122); Роман терпіти не міг тих людей, які, гублячи гідність, вивертали напоказ кожну свою невдачу (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 131); Вони [гори] темнішали, губили прозору легкість і тепер уже не здавалися хмаринками (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 183); | ||
+ | // Проводити, витрачати, переводити що-небудь без мети, без користі (про час, сили і т. ін.). Старого любить — тільки дні губить (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 110); Водій Цюпа.. не губив часу даремно (Юрій Яновський, I, 1954, 55); | ||
+ | // Переставати пам'ятати, швидко забувати. Баба-повитуха ніколи не могла донести в своїй голові того ймення додому й губила його на поповому порозі (Нечуй-Левицький, II, 1956, 174); Я намагався не губити й слова з їхньої науки, а дещо пам'ятав ще з десятирічки (Юрій Яновський, II, 1954, 81). | ||
+ | |||
+ | 3. Знищувати кого-небудь, призводити до загибелі. Злодія не бити — доброго губити (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 213); [Ономай:] Я не безумний. Голову нести, губити військо, щоб «хвалу і дяку» сказав хтось по-троянськи? (Леся Українка, II, 1951, 288); | ||
+ | // Завдавати кому-небудь нещастя, горя, неприємностей. В очі любить, а за очі губить (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 155); — Не кажи ж, не кажи нікому, не губи мене, бо я й так набралась лиха на своєму віку (Нечуй-Левицький, II, 1956, 109); | ||
+ | // розм. Робити поганий вплив на кого-небудь. [Кіндрат:] Телефон губить начальників, пухнуть вони від нього (Олександр Корнійчук, II, 1955, 139). | ||
+ | |||
+ | <gallery> | ||
+ | Файл:губити.jpg|Опис1 | ||
+ | Файл:губити2.jpg|Опис2 | ||
+ | Файл:губити3.jpg|Опис3 | ||
+ | </gallery> | ||
+ | |||
+ | == MOVA інфо == | ||
+ | |||
+ | ГУБИТИ. Дієслова синонімічні, часто взаємозамінні, як у фразеологізмі втрачати І губити голову. Пор.: як хлопчик, що втратив голову, не з тих, що голову губить. | ||
+ | |||
+ | Матеріальні речі, предмети звичайно гублять; переважає особливо в розмовному стилі, така сполучуваність: загубив олівця, загубив книжку, парасольку, шапку і под. | ||
+ | |||
+ | Щодо певних якостей, то їх можна як губити, так і втрачати, наприклад: губити І втрачати гідність; губити / втрачати сон, апетит, тепло, легкість, спокій. Але в науковому стилі (медицина) доречним є тільки дієслово втрачати', хворий втратив апетит, сон, або втратив багато крові. | ||
+ | |||
+ | Іменники на позначення часових понять час, день, роки сполучаються з обома дієсловами: Старого любити. - тільки дні губити, Не губи часу і не втрачай днів. Із прислівниками марно, даремно сполучається спільно-кореневе дієслово витрачати: марно витрачати час: даремно витрачений час. | ||
+ | |||
+ | Губити має ще значення 'нищити', пор.: не губи мене; в очі любить, а за очі губить. У такому значенні дієслово втрачати не вживається. (“Культура мови на щодень”, Київ, 1997). | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | |||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Педагогічний інститут/слово2018]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2018 року]] | ||
+ | |||
+ | |||
+ | |||
[[Категорія:Гу]] | [[Категорія:Гу]] |
Версія за 23:21, 17 жовтня 2018
Губити, -блю, -биш, гл. 1) Губить, истреблять, уничтожать. Що тіло любить, тоє душу губить. Ном. № 8788. Того в’яжуть, того ріжуть, той сам себе губить. Шевч. 75. Не губи мене з світу. Рудч. Ск. І. 134. 2) Терять. Який раз це ти вже гроші губиш?
ГУБИТИ, гублю, губиш; мн. гублять; недок., перех. Губити втрачати конкретний предмет, рiч внаслiдок недбалостi, неохайностi, неуважностi (губити в значеннi занапащати тут не розглядаємо): губити зошит, гаманець 8 грiшми. Панi Антонiна часто губила серветку… (М. Коцюбинський). Iнколи це слово неправильно вживають замiсть втрачати (див.), а також у значеннi марнувати (час), наприклад: Хлопець не губив часу даремно. З погляду лiтературноï норми, мабуть, краще було б сказати не марнував часу або марно часу не гаяв, не гайнував замiсть не губив часу даремно.
Зміст
Академічний тлумачний словник української мови
1. Забуваючи, залишаючи і т. ін. що-небудь, втрачати його. — Котрий тут у нас школяр губить олівці! (Іван Франко, I, 1955, 238); Хто б не їхав, а чомусь коні У Заріччі гублять підкови (Любов Забашта, Нові береги, 1950, 60); * Образно. Кзил-Су губила воду по проваллях (Іван Ле, Міжгір'я, 1953, 131); // Взагалі втрачати що-небудь, позбуватися чогось. Карпо почав розказувати, як ящірки гублять хвости (Панас Мирний, I, 1954, 256); Коли вже защербатів Данько, гублячи молочні зуби.., спробувала була Яресьчиха влаштувати його пастушком (Олесь Гончар, Таврія.., 1957, 9).
2. перен. Втрачати які-небудь якості, особливості і т. ін. Останнє тепло, останню снагу Губили руки його задубілі (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 122); Роман терпіти не міг тих людей, які, гублячи гідність, вивертали напоказ кожну свою невдачу (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 131); Вони [гори] темнішали, губили прозору легкість і тепер уже не здавалися хмаринками (Зінаїда Тулуб, Людолови, I, 1957, 183); // Проводити, витрачати, переводити що-небудь без мети, без користі (про час, сили і т. ін.). Старого любить — тільки дні губить (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 110); Водій Цюпа.. не губив часу даремно (Юрій Яновський, I, 1954, 55); // Переставати пам'ятати, швидко забувати. Баба-повитуха ніколи не могла донести в своїй голові того ймення додому й губила його на поповому порозі (Нечуй-Левицький, II, 1956, 174); Я намагався не губити й слова з їхньої науки, а дещо пам'ятав ще з десятирічки (Юрій Яновський, II, 1954, 81).
3. Знищувати кого-небудь, призводити до загибелі. Злодія не бити — доброго губити (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 213); [Ономай:] Я не безумний. Голову нести, губити військо, щоб «хвалу і дяку» сказав хтось по-троянськи? (Леся Українка, II, 1951, 288); // Завдавати кому-небудь нещастя, горя, неприємностей. В очі любить, а за очі губить (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 155); — Не кажи ж, не кажи нікому, не губи мене, бо я й так набралась лиха на своєму віку (Нечуй-Левицький, II, 1956, 109); // розм. Робити поганий вплив на кого-небудь. [Кіндрат:] Телефон губить начальників, пухнуть вони від нього (Олександр Корнійчук, II, 1955, 139).
MOVA інфо
ГУБИТИ. Дієслова синонімічні, часто взаємозамінні, як у фразеологізмі втрачати І губити голову. Пор.: як хлопчик, що втратив голову, не з тих, що голову губить.
Матеріальні речі, предмети звичайно гублять; переважає особливо в розмовному стилі, така сполучуваність: загубив олівця, загубив книжку, парасольку, шапку і под.
Щодо певних якостей, то їх можна як губити, так і втрачати, наприклад: губити І втрачати гідність; губити / втрачати сон, апетит, тепло, легкість, спокій. Але в науковому стилі (медицина) доречним є тільки дієслово втрачати', хворий втратив апетит, сон, або втратив багато крові.
Іменники на позначення часових понять час, день, роки сполучаються з обома дієсловами: Старого любити. - тільки дні губити, Не губи часу і не втрачай днів. Із прислівниками марно, даремно сполучається спільно-кореневе дієслово витрачати: марно витрачати час: даремно витрачений час.
Губити має ще значення 'нищити', пор.: не губи мене; в очі любить, а за очі губить. У такому значенні дієслово втрачати не вживається. (“Культура мови на щодень”, Київ, 1997).
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |