Відмінності між версіями «Єнерал»
(→Ілюстрації) |
|||
Рядок 31: | Рядок 31: | ||
[[Категорія:Єн]] | [[Категорія:Єн]] | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2014 року]] |
Поточна версія на 22:38, 7 грудня 2014
Єнерал, -ла, м. Генералъ. Там сидять поло неї паниєнерали. Чуб. V. 778.
Сучасні славники
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
ГЕНЕРА́Л, а, чол. Військове звання або чин вищого командного складу армії, а також особа з цим званням. У колясі генерал, з золотими китицями на плечах, на грудях золота звізда, а на шиї усе хрести (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 141); Всі боролись за Отчизну милу, Як за життя, — солдат і генерал (Максим Рильський, I, 1956, 283); * У порівняннях. При медалях, в мундирі Самсон, посивілий в підземнім бою, йде, немов генерал, і з-під крон оглядає сторонку свою (Микола Рудь, Дон. зорі, 1958, 25); // Звання керівних осіб деяких цивільних відомств.
▲ Генерал-майор — перше за ступенем генеральське звання, а також особа з цим званням. [Хацько:] Я чув, що генерал-майор колись Сам в розвідку ходив (Любомир Дмитерко, Драм. тв., 1958, 12); Генерал-лейтенант — друге за ступенем генеральське звання, а також особа з цим званням. В навстіж відчинених дверях молодих зустрів генерал-лейтенант Григорій Григорович (Олександр Довженко, I, 1958, 332); Генерал-полковник — третє за ступенем генеральське звання, а також особа з цим званням; Генерал армії — найвище генеральське звання, а також особа з цим званням.
Орфографічний словник української мови
Єнера́л іменник чоловічого роду, істота
Єнерал; ч. (лат., загальний, спільний) військове звання або чин вищого командною складу збройних сил, а також керівних осіб деяких цивільних відомств.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |