Відмінності між версіями «Розбіяка»
Рядок 12: | Рядок 12: | ||
2. ч. і ж. Те саме, що задирака. — Та він у нас і не такий уже розбіяка, як його уславили: як до нього добре — він удвічі добрий (Вас, II, 1959, 361). | 2. ч. і ж. Те саме, що задирака. — Та він у нас і не такий уже розбіяка, як його уславили: як до нього добре — він удвічі добрий (Вас, II, 1959, 361). | ||
− | + | ===[http://slovopedia.org.ua/35/53408/181825.html Орфографічний словник української мови]=== | |
+ | 1. іменник чоловічого роду, істота | ||
розбійник | розбійник | ||
рідко | рідко | ||
− | + | 2. іменник чоловічого або жіночого роду, істота | |
задирака | задирака | ||
рідко | рідко |
Версія за 21:31, 29 листопада 2014
Розбіяка, -ки, м. Разбойникъ, забіяка, драчунъ. КС. 1882. X. 167. Грин. III. 591. І чоловічок не показний, а там розбіяка такий, що й Господи. Харьк.
Зміст
Сучасні словники
Український тлумачний словник
Розбіяка и, рідко.
1. ч. Той, хто займається розбоєм, грабіжництвом; розбійник. Заводив він у думках свого товариша в темні лісові нетрі, напускав на його розбійників, які замахнулися вже на його ножами; тоді сам вибігав із-за кущів з рушницею, розгонив розбіяк (Вас, І, 1959, 164); Без сльози гіркої Поспішає розбіяка До добичі свої [своєї] (Рудан., Тв., 1959, 46).
2. ч. і ж. Те саме, що задирака. — Та він у нас і не такий уже розбіяка, як його уславили: як до нього добре — він удвічі добрий (Вас, II, 1959, 361).
Орфографічний словник української мови
1. іменник чоловічого роду, істота розбійник рідко
2. іменник чоловічого або жіночого роду, істота задирака рідко
Іноземні словники
Разбойник
1. Тот, кто промышляет разбоем, грабежом. — Тут, где-то на этом кряже ---, когда-то во время оно разбойники напали на караван с золотом. Чехов, Счастье. От бабушки я знал много сказок о разбойниках, которые грабили богатеев, раздавали деньги бедноте. Арамилев, В лесах Урала. || перен. Тот, кто причиняет физический и материальный ущерб кому-л.; насильник, угнетатель. — Пока ты не станешь для рабочих добросовестным хозяином, а не разбойником, — прости за резкость, — я не с тобой, а против тебя. Шишков, Угрюм-река. Разразилась война — нужно было стать рядовым бойцом на фронте литературы в напряженные дни великой борьбы с фашистскими разбойниками. Гладков, Повесть о детстве.
2. разг. Употребляется как бранное слово. Тут только увидел герой наш, что Петрушка был, как говорится, мертвецки пьян и едва на ногах держался. — Бездельник ты этакой! — закричал господин Голядкин. — Разбойник ты этакой! Достоевский, Двойник.
3. разг. шутл. Сорванец, сорвиголова. — И скажи, пожалуйста, весь класс из разбойников состоял, из сорвиголов, но, понимаешь ты, великодушны были! Чехов, Накануне поста.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
• - Розбіяка великий вийде — ось що! Ото чули про Кармелюка, а це другий буде такий. — Це той, що в панів однімає та наділяє бідних?..
• Но без серця і без жалю, Без сльози гіркої. Поспішає розбіяка. До добичі свої.
• Ми запрошували гратися й Володьку: з нього був неабиякий розбiяка, принаймнi, так хвацько свистiти й гоготiти, як вiн, не вмiв нiхто.
• Я скидався на форменого розбишаку. В житті я тільки двічі потрапляв у бійку, і обидва рази мені перепадало. Так-що розбіяка з мене нікудишній.
• - Та він у нас і не такий уже розбіяка, як його уславили: як до нього добре - він удвічі добрий. Тонкослізний - що жалісне почує, зараз плакать
Джерела та література
• http://language.br.com.ua/розбіяка/
• http://slovopedia.org.ua/35/53408/181825.html
• http://dic.academic.ru/dic.nsf/mas/57171/разбойник
• http://chytanka.com.ua/static/691.ukr.html
• http://www.myslenedrevo.com.ua/uk/Lit/R/Rudansky/Nebylyci/DvaTrupy/3.html
• http://fb2.booksgid.com/content/F5/anatoliy-kosteckiy-hochu-litati-na-ukrainskom-yazyke/3.html
• http://www.ae-lib.org.ua/salinger/Texts/TheCatcherInTheRye-ua.htm