Відмінності між версіями «Вуличний»
(Створена сторінка: '''Вуличний и вулишний, -а, -е. '''Уличный. Желех. Категорія:Ву) |
|||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Вуличний и вулишний, -а, -е. '''Уличный. Желех. | '''Вуличний и вулишний, -а, -е. '''Уличный. Желех. | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | [http://ukrainian_explanatory.academic.ru/28207/вуличний '''Вуличний '''] | ||
+ | <br /> | ||
+ | 1) Прикм. до вулиця 1). || Який міститься або перебуває на вулиці. || Який відбувається на вулиці. Вуличні бої. || Який відділяє двір від вулиці. || Який веде, виходить на вулицю. || Розділений на вулиці (про населений пункт). | ||
+ | <br /> | ||
+ | 2) Який проводить на вулиці більшу частину свого життя, не маючи притулку; безпритульний. || Який заробляє гроші, виступаючи на вулиці; бродячий. | ||
+ | <br /> | ||
+ | 3) перен. Невихований, малокультурний. | ||
+ | <br /> | ||
+ | 4) Вигаданий ким-небудь; неофіційний (про прізвиська). | ||
+ | |||
+ | [http://sum.in.ua/s/vulychnyj '''Вуличний'''], а, е. | ||
+ | <br /> | ||
+ | 1. Прикм. до вулиця 1. Готель, куди я заїхав, дуже чистий, гарний, але неспокійний: вуличний гамір заважав мені спочити (Михайло Коцюбинський, III, 1956, 364); З невисоких нар чайхани зіскочив на вуличну пилюгу середніх літ дехкан (Іван Ле, Міжгір'я, 1953, 18); | ||
+ | <br /> | ||
+ | // Який міститься або перебуває на вулиці. Місячна ніч огортає село, пісні линуть з вуличних репродукторів(Юрій Яновський, I, 1958, 620); | ||
+ | <br /> | ||
+ | // Який відбувається на вулиці. В політику Калинович не мішався [втручався], до газет не дописував, у вуличних збіговищах.. участі не брав (Іван Франко, VI, 1951, 153); Вуличні бої; | ||
+ | <br /> | ||
+ | // Який відділяє двір від вулиці. Вітер тихо шелестить у верховіттях високих тополь, що виструнчилися вздовж вуличного муру (Юрій Смолич, II, 1958, 47); | ||
+ | <br /> | ||
+ | // Який веде, виходить на вулицю. Бочка не заспокоївся. Він зразу ж вийшов із повітчини і, хутенько переставляючи ноги, почимчикував до вуличних воріт (Григорій Епік, Тв., 1958, 248); | ||
+ | <br /> | ||
+ | // Розділений на вулиці (про населений пункт). У північній зоні [дореволюційної України] переважали вуличні поселення, тобто такі, що складаються з однієї або кількох паралельних вулиць (Народна творчість та етнографія, 3, 1957, 98). | ||
+ | Правила вуличного руху. | ||
+ | <br /> | ||
+ | 2. Який проводить на вулиці більшу частину свого життя, не маючи притулку; безпритульний. Уже рік минув з того пам'ятного літнього ранку, коли Поль — вуличний хлопчисько-газетчик, підставив фотографу презирливу гримаску (Оксана Іваненко, Таємниця, 1959, 138); | ||
+ | <br /> | ||
+ | // Який заробляє гроші, виступаючи на вулиці; бродячий. Худе, бліде обличчя вуличної співачки було одухотворене високим натхненням (Семен Журахович, Вечір.., 1958, 255). | ||
+ | Вулична жінка (дівка) — повія. [Вулична жінка:] А ти злякався? (Леся Українка, II, 1951, 541). | ||
+ | <br /> | ||
+ | 3. перен. Невихований, малокультурний. — Це в нього напускне, йде воно від вуличного хлоп'ячого хвацтва(Олесь Донченко, V, 1957, 470). | ||
+ | <br /> | ||
+ | 4. Придуманий ким-небудь; неофіційний (про прізвиська). В сім'ї «п'яти Столярових» були ще і шостий, і сьомий члени. Але до вуличного прізвиська їх не уводилося, бо це були особи жіночої статі (Юрій Смолич, V, 1959, 93). | ||
+ | |||
+ | |||
+ | [http://slovopedia.org.ua/35/53394/61687.html '''Вуличний''']. '''Орфографічний словник української мови''' | ||
+ | *ву́личний, прикметник | ||
+ | |||
+ | [http://slovopedia.org.ua/41/53394/263297.html '''Вуличний''']. '''Словник синонімів''' | ||
+ | *(хлопець) безпритульний, бездомний, бродячий; П. невихований, некультурний; (- прізвище) неофіційний;(вираз) ВУЛЬҐАРНИЙ. | ||
+ | |||
+ | [http://slovopedia.org.ua/47/53394/308794.html '''Вуличний''']. '''Українсько-російський словник''' | ||
+ | *уличный | ||
+ | |||
+ | [http://lcorp.ulif.org.ua/dictua/dictua.aspx '''Вуличний''']. '''Словозміна''' | ||
+ | {| class="wikitable" | ||
+ | |- | ||
+ | ! '''Відмінок''' !! '''Однина''' !! '''Множина''' | ||
+ | |- | ||
+ | | Називний || ву́личний || вуличні | ||
+ | |- | ||
+ | | Родовий || ву́личного || ву́личних | ||
+ | |- | ||
+ | | Давальний || ву́личному || ву́личним | ||
+ | |- | ||
+ | | Знахідний || ву́личний, ву́личного || ву́личні, ву́личних | ||
+ | |- | ||
+ | | Орудний || ву́личним || ву́личними | ||
+ | |- | ||
+ | | Місцевий || на/у ву́личному, ву́личнім ||на/у ву́личних | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | [http://poiskslov.com/word/уличный/ '''Уличный''']. '''Новый толково-словообразовательный словарь русского языка. Автор Т. Ф. Ефремова''' | ||
+ | *м. разг. Тот, кто большую часть времени проводит на улице (3); бездомный, беспризорный. 2. прил. | ||
+ | *1) Соотносящийся по знач. с сущ.: улица (1), связанный с ним. | ||
+ | *2) а) Происходящий, совершающийся на улице (1). б) Находящийся на улице. в) разг. Ведущий на улицу. г) перен. Связанный с улицей родом своих занятий, образом жизни. | ||
+ | *3) перен. Проводящий большую часть времени на улице (3); бездомный, беспризорный. | ||
+ | *4) перен. Находящийся под влиянием улицы (4). | ||
+ | |||
+ | [http://poiskslov.com/word/уличный/ ''' Уличный''']. '''Толковый словарь русского языка под ред. Д. Н. Ушакова''' | ||
+ | *уличная, уличное. | ||
+ | *1. Прил. к улица в 1 знач. У личные тротуары. Уличный сторож. | ||
+ | *2. Происходящий на улице (см. улица в 1 знач.). Уличный шум. Уличное движение. | ||
+ | *3. Проводящий большую часть времени на улице, без призора, находящийся под влиянием улицы (см. улица в 5 знач.), вызывающе озорной (устар., разг. бран.). Уличный мальчишка. Уличные ребята. Мальчик стал совсем уличным. | ||
+ | *4. Свойственный улице (см. улица в 4 знач.), низкопробный, низкого пошиба, пошлый (презрит. устар.). Уличные нравы. Уличная пресса. Уличная девка (устар. вульг.) - проститутка. | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Вуличний_1.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Вуличний _2.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Вуличний _3.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: Вуличний _4.jpg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev: youtube|gBQdci480ws}} | ||
+ | {{#ev: youtube|CWUGyQocN8Y}} | ||
+ | |||
+ | ==Аудіо== | ||
+ | *[http://ru.forvo.com/word/вуличний/ '''Вимова слова Вуличний'''] | ||
+ | |||
+ | ==Цікаво знати== | ||
+ | *[http://uainfo.org/yandex/310352-rekord-gnnesa-nayblshiy-vulichniy-3d-malyunok-u-svt-foto.html '''Найбільший вуличний 3D малюнок у світі'''] | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | *[http://ukrainian_explanatory.academic.ru/28207/вуличний '''Тлумачення слова Вуличний у словниках та енциклопедіях на сайті Академік'''] | ||
+ | *[http://ru.wiktionary.org/wiki/вуличний '''Вуличний'''], матеріал з Вікісловника | ||
+ | *[http://www.gramota.ru/slovari/dic/?lop=x&bts=x&zar=x&ag=x&ab=x&sin=x&lv=x&az=x&pe=x&word=%F3%EB%E8%F7%ED%FB%E9 '''Вуличний'''], матеріал з сайту Грамота | ||
+ | |||
+ | |||
+ | |||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | ||
[[Категорія:Ву]] | [[Категорія:Ву]] |
Версія за 20:49, 4 травня 2014
Вуличний и вулишний, -а, -е. Уличный. Желех.
Зміст
Сучасні словники
Вуличний
1) Прикм. до вулиця 1). || Який міститься або перебуває на вулиці. || Який відбувається на вулиці. Вуличні бої. || Який відділяє двір від вулиці. || Який веде, виходить на вулицю. || Розділений на вулиці (про населений пункт).
2) Який проводить на вулиці більшу частину свого життя, не маючи притулку; безпритульний. || Який заробляє гроші, виступаючи на вулиці; бродячий.
3) перен. Невихований, малокультурний.
4) Вигаданий ким-небудь; неофіційний (про прізвиська).
Вуличний, а, е.
1. Прикм. до вулиця 1. Готель, куди я заїхав, дуже чистий, гарний, але неспокійний: вуличний гамір заважав мені спочити (Михайло Коцюбинський, III, 1956, 364); З невисоких нар чайхани зіскочив на вуличну пилюгу середніх літ дехкан (Іван Ле, Міжгір'я, 1953, 18);
// Який міститься або перебуває на вулиці. Місячна ніч огортає село, пісні линуть з вуличних репродукторів(Юрій Яновський, I, 1958, 620);
// Який відбувається на вулиці. В політику Калинович не мішався [втручався], до газет не дописував, у вуличних збіговищах.. участі не брав (Іван Франко, VI, 1951, 153); Вуличні бої;
// Який відділяє двір від вулиці. Вітер тихо шелестить у верховіттях високих тополь, що виструнчилися вздовж вуличного муру (Юрій Смолич, II, 1958, 47);
// Який веде, виходить на вулицю. Бочка не заспокоївся. Він зразу ж вийшов із повітчини і, хутенько переставляючи ноги, почимчикував до вуличних воріт (Григорій Епік, Тв., 1958, 248);
// Розділений на вулиці (про населений пункт). У північній зоні [дореволюційної України] переважали вуличні поселення, тобто такі, що складаються з однієї або кількох паралельних вулиць (Народна творчість та етнографія, 3, 1957, 98).
Правила вуличного руху.
2. Який проводить на вулиці більшу частину свого життя, не маючи притулку; безпритульний. Уже рік минув з того пам'ятного літнього ранку, коли Поль — вуличний хлопчисько-газетчик, підставив фотографу презирливу гримаску (Оксана Іваненко, Таємниця, 1959, 138);
// Який заробляє гроші, виступаючи на вулиці; бродячий. Худе, бліде обличчя вуличної співачки було одухотворене високим натхненням (Семен Журахович, Вечір.., 1958, 255).
Вулична жінка (дівка) — повія. [Вулична жінка:] А ти злякався? (Леся Українка, II, 1951, 541).
3. перен. Невихований, малокультурний. — Це в нього напускне, йде воно від вуличного хлоп'ячого хвацтва(Олесь Донченко, V, 1957, 470).
4. Придуманий ким-небудь; неофіційний (про прізвиська). В сім'ї «п'яти Столярових» були ще і шостий, і сьомий члени. Але до вуличного прізвиська їх не уводилося, бо це були особи жіночої статі (Юрій Смолич, V, 1959, 93).
Вуличний. Орфографічний словник української мови
- ву́личний, прикметник
Вуличний. Словник синонімів
- (хлопець) безпритульний, бездомний, бродячий; П. невихований, некультурний; (- прізвище) неофіційний;(вираз) ВУЛЬҐАРНИЙ.
Вуличний. Українсько-російський словник
- уличный
Вуличний. Словозміна
Відмінок | Однина | Множина |
---|---|---|
Називний | ву́личний | вуличні |
Родовий | ву́личного | ву́личних |
Давальний | ву́личному | ву́личним |
Знахідний | ву́личний, ву́личного | ву́личні, ву́личних |
Орудний | ву́личним | ву́личними |
Місцевий | на/у ву́личному, ву́личнім | на/у ву́личних |
Іноземні словники
Уличный. Новый толково-словообразовательный словарь русского языка. Автор Т. Ф. Ефремова
- м. разг. Тот, кто большую часть времени проводит на улице (3); бездомный, беспризорный. 2. прил.
- 1) Соотносящийся по знач. с сущ.: улица (1), связанный с ним.
- 2) а) Происходящий, совершающийся на улице (1). б) Находящийся на улице. в) разг. Ведущий на улицу. г) перен. Связанный с улицей родом своих занятий, образом жизни.
- 3) перен. Проводящий большую часть времени на улице (3); бездомный, беспризорный.
- 4) перен. Находящийся под влиянием улицы (4).
Уличный. Толковый словарь русского языка под ред. Д. Н. Ушакова
- уличная, уличное.
- 1. Прил. к улица в 1 знач. У личные тротуары. Уличный сторож.
- 2. Происходящий на улице (см. улица в 1 знач.). Уличный шум. Уличное движение.
- 3. Проводящий большую часть времени на улице, без призора, находящийся под влиянием улицы (см. улица в 5 знач.), вызывающе озорной (устар., разг. бран.). Уличный мальчишка. Уличные ребята. Мальчик стал совсем уличным.
- 4. Свойственный улице (см. улица в 4 знач.), низкопробный, низкого пошиба, пошлый (презрит. устар.). Уличные нравы. Уличная пресса. Уличная девка (устар. вульг.) - проститутка.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Аудіо
Цікаво знати
Див. також
- Тлумачення слова Вуличний у словниках та енциклопедіях на сайті Академік
- Вуличний, матеріал з Вікісловника
- Вуличний, матеріал з сайту Грамота