Відмінності між версіями «Лірика»
(не показані 9 проміжних версій 2 учасників) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Лірика, -ки, '''''ж. ''Лирика, лирическая поэзія. ''Сказав, шо я в ліриці з кожним німецьким поетом мірятись можу. ''Федьк. Пов. XIII. | '''Лірика, -ки, '''''ж. ''Лирика, лирическая поэзія. ''Сказав, шо я в ліриці з кожним німецьким поетом мірятись можу. ''Федьк. Пов. XIII. | ||
[[Категорія:Лі]] | [[Категорія:Лі]] | ||
+ | |||
'''Лірика''' (від грец.lyra - муз. інструмент, під акомпанемент якого вииконувалися вірші, пісні и т.д.), рід літератури (наряду з епосом та драмою), в якому первинним є не об'єкт, а суб'єкт висловлення та його відношення до зображуваного. В європ. естетиці погляд на Лірику як особливий рід літератури виразно сформульований Г.Гегелем, який висунув думку про суміщення суб'кта і об'єкта в одній особі: якщо в епосі "...поетові служить змістом відмінний від нього...герой", то центр. "персонажем" ліричного твору виявляється сам його творець і насамперед - його внутрішній світ. При цьому ліричне переживання, як правило, "укладене в сьогодення"(Жан Поль), здатне вміщати загальнолюдський сенс: в ліричному вислювлюванні потенційно може "дізнатися" особисті почуття та думки будь-який читач. І,так як, коло людських емоцій при всій несхожості світосприйняття людей різних епох достатньо стійке, в Ліриці різних часів виділяють так звані вічні теми та проблеми. Оскільки в Ліриці першочергово вираз точки зору ліричного суб'єкту, зображення зовнішнього світу(картин природи, подій) також служить цілям самовираження. Навіть у тих випадках, коли відсутнє пряме вираження "я" автора і на першому плані виявляється об'єктивний "опис", в підтексті неодмінно відчувається суб'єктивний погляд, з точки зору якого поет розглядає та оцінює об'єктивний світ:" Предмет тут не має ціни сам по собі, але усе залежить від того, яке значення дає йому суб'єкт..."(Белінський В.Г.) | '''Лірика''' (від грец.lyra - муз. інструмент, під акомпанемент якого вииконувалися вірші, пісні и т.д.), рід літератури (наряду з епосом та драмою), в якому первинним є не об'єкт, а суб'єкт висловлення та його відношення до зображуваного. В європ. естетиці погляд на Лірику як особливий рід літератури виразно сформульований Г.Гегелем, який висунув думку про суміщення суб'кта і об'єкта в одній особі: якщо в епосі "...поетові служить змістом відмінний від нього...герой", то центр. "персонажем" ліричного твору виявляється сам його творець і насамперед - його внутрішній світ. При цьому ліричне переживання, як правило, "укладене в сьогодення"(Жан Поль), здатне вміщати загальнолюдський сенс: в ліричному вислювлюванні потенційно може "дізнатися" особисті почуття та думки будь-який читач. І,так як, коло людських емоцій при всій несхожості світосприйняття людей різних епох достатньо стійке, в Ліриці різних часів виділяють так звані вічні теми та проблеми. Оскільки в Ліриці першочергово вираз точки зору ліричного суб'єкту, зображення зовнішнього світу(картин природи, подій) також служить цілям самовираження. Навіть у тих випадках, коли відсутнє пряме вираження "я" автора і на першому плані виявляється об'єктивний "опис", в підтексті неодмінно відчувається суб'єктивний погляд, з точки зору якого поет розглядає та оцінює об'єктивний світ:" Предмет тут не має ціни сам по собі, але усе залежить від того, яке значення дає йому суб'єкт..."(Белінський В.Г.) | ||
+ | |||
В літ-веденні існує класифікація Лірики за жанрами та темами(любовна, громадянська, пейзажна, філософська), виділяють також Лірику ''медитативну'' - роздуми над вічними проблемами буття та ''сугестивну'', зосереджену на передачі емоційного стану. Тематична класифікація Лірики носить завідомо умовний характер; вона відображає не естетичну субстанцію ліричного твору, яке завжди, незалежно від теми, в тому числі її конкретності чи глобальності, несе в собі цілісне світосприйняття поета, а служить лише робочим прийомом, відправною точкою аналізу. В народній творчості ліричні твори розрізнялися або ж по побутовій частині(весільні, похоронні, рекрутські голосіння; пісні таночні, ігрові, хороводні, колядні т.д.), або ж за наспівом(протяжні, часті); в античній літ-рі - за характером виконання (хорова Лірика - ода, дифірамб,епіталама та ін.; індивідуальна Лірика - ямби, елегія, епіграма); в літ-рі Відродження та класицизму - за соціальним призначенням та тією спільною емоцією, якій підпорядковував себе в даному жанрі поет(ода, елегія, ідилія, епіграма та ін.) | В літ-веденні існує класифікація Лірики за жанрами та темами(любовна, громадянська, пейзажна, філософська), виділяють також Лірику ''медитативну'' - роздуми над вічними проблемами буття та ''сугестивну'', зосереджену на передачі емоційного стану. Тематична класифікація Лірики носить завідомо умовний характер; вона відображає не естетичну субстанцію ліричного твору, яке завжди, незалежно від теми, в тому числі її конкретності чи глобальності, несе в собі цілісне світосприйняття поета, а служить лише робочим прийомом, відправною точкою аналізу. В народній творчості ліричні твори розрізнялися або ж по побутовій частині(весільні, похоронні, рекрутські голосіння; пісні таночні, ігрові, хороводні, колядні т.д.), або ж за наспівом(протяжні, часті); в античній літ-рі - за характером виконання (хорова Лірика - ода, дифірамб,епіталама та ін.; індивідуальна Лірика - ямби, елегія, епіграма); в літ-рі Відродження та класицизму - за соціальним призначенням та тією спільною емоцією, якій підпорядковував себе в даному жанрі поет(ода, елегія, ідилія, епіграма та ін.) | ||
+ | |||
+ | Ліричний погляд на світ проявляється по перевазі у віршованих формах, але можлививй і в прозі, особливо там, де постулюється самим автором. | ||
+ | В ліричному віршованому тексті особливе значення має його інтонаційно-мелодична оформленість, яка створюється за допомогою ритму, метра, рими, ''алітерації'', ''асонансів'' і т.д. | ||
+ | |||
+ | В цілому, Лірика - це єдність антитетичних початків: "єдиність" переживань ліричного суб'єкта та загальнолюдського сенсу цих пережмвань; естетична "самодостатність" тексту та важливість знань його позатекстових зв'язків; підвищене смислового значення кожного слова та його включення в загальну словесно-музичну масу творів; завершенісь та цілісність та - принципова фрагментарність. При цьому потрібно розуміти, що в історії світової літератури склалися різноманітні форми виразу ліричного погляду. Кожне культурно-історичне середовище створює свою особливу модифікацію Лірики. "Схожі" в загальноестетичному плані фольклорні ліричні пісні, біблійні ''псаломи'',арабські ''касиди'',''сонети''епохи Відродження, японські ''хокку''і''танка'', античні ''елегії'' і т.д. зовсім не схожі в своєму історично неповторному змісті і формі. Тому, маючи на увазі спільність прнципів ліричного самовираження , завжди потрібно вміти розрізняти абсолютно різні способи ліричного світосприйняття, які залежать від того типу світогляду, який властивий певному народу в певний історичний момент. | ||
== Сучасні словники == | == Сучасні словники == | ||
Рядок 11: | Рядок 18: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:768.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:768.jpg|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:00256163.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:00256163.jpg|x140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Lyrics-Undercover-logo.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Literature-21.jpg|x140px]] |
|} | |} | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
Рядок 19: | Рядок 26: | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | Литературный энциклопедический словарь; Москва, издательство "Советская энциклопедия" 1987. | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/ | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут мистецтв]] |
+ | |||
+ | (виконала:Цесаренко Ганна) | ||
+ | |||
{{Категорія:Лі}} | {{Категорія:Лі}} |
Поточна версія на 11:32, 5 грудня 2013
Лірика, -ки, ж. Лирика, лирическая поэзія. Сказав, шо я в ліриці з кожним німецьким поетом мірятись можу. Федьк. Пов. XIII.
Лірика (від грец.lyra - муз. інструмент, під акомпанемент якого вииконувалися вірші, пісні и т.д.), рід літератури (наряду з епосом та драмою), в якому первинним є не об'єкт, а суб'єкт висловлення та його відношення до зображуваного. В європ. естетиці погляд на Лірику як особливий рід літератури виразно сформульований Г.Гегелем, який висунув думку про суміщення суб'кта і об'єкта в одній особі: якщо в епосі "...поетові служить змістом відмінний від нього...герой", то центр. "персонажем" ліричного твору виявляється сам його творець і насамперед - його внутрішній світ. При цьому ліричне переживання, як правило, "укладене в сьогодення"(Жан Поль), здатне вміщати загальнолюдський сенс: в ліричному вислювлюванні потенційно може "дізнатися" особисті почуття та думки будь-який читач. І,так як, коло людських емоцій при всій несхожості світосприйняття людей різних епох достатньо стійке, в Ліриці різних часів виділяють так звані вічні теми та проблеми. Оскільки в Ліриці першочергово вираз точки зору ліричного суб'єкту, зображення зовнішнього світу(картин природи, подій) також служить цілям самовираження. Навіть у тих випадках, коли відсутнє пряме вираження "я" автора і на першому плані виявляється об'єктивний "опис", в підтексті неодмінно відчувається суб'єктивний погляд, з точки зору якого поет розглядає та оцінює об'єктивний світ:" Предмет тут не має ціни сам по собі, але усе залежить від того, яке значення дає йому суб'єкт..."(Белінський В.Г.)
В літ-веденні існує класифікація Лірики за жанрами та темами(любовна, громадянська, пейзажна, філософська), виділяють також Лірику медитативну - роздуми над вічними проблемами буття та сугестивну, зосереджену на передачі емоційного стану. Тематична класифікація Лірики носить завідомо умовний характер; вона відображає не естетичну субстанцію ліричного твору, яке завжди, незалежно від теми, в тому числі її конкретності чи глобальності, несе в собі цілісне світосприйняття поета, а служить лише робочим прийомом, відправною точкою аналізу. В народній творчості ліричні твори розрізнялися або ж по побутовій частині(весільні, похоронні, рекрутські голосіння; пісні таночні, ігрові, хороводні, колядні т.д.), або ж за наспівом(протяжні, часті); в античній літ-рі - за характером виконання (хорова Лірика - ода, дифірамб,епіталама та ін.; індивідуальна Лірика - ямби, елегія, епіграма); в літ-рі Відродження та класицизму - за соціальним призначенням та тією спільною емоцією, якій підпорядковував себе в даному жанрі поет(ода, елегія, ідилія, епіграма та ін.)
Ліричний погляд на світ проявляється по перевазі у віршованих формах, але можлививй і в прозі, особливо там, де постулюється самим автором. В ліричному віршованому тексті особливе значення має його інтонаційно-мелодична оформленість, яка створюється за допомогою ритму, метра, рими, алітерації, асонансів і т.д.
В цілому, Лірика - це єдність антитетичних початків: "єдиність" переживань ліричного суб'єкта та загальнолюдського сенсу цих пережмвань; естетична "самодостатність" тексту та важливість знань його позатекстових зв'язків; підвищене смислового значення кожного слова та його включення в загальну словесно-музичну масу творів; завершенісь та цілісність та - принципова фрагментарність. При цьому потрібно розуміти, що в історії світової літератури склалися різноманітні форми виразу ліричного погляду. Кожне культурно-історичне середовище створює свою особливу модифікацію Лірики. "Схожі" в загальноестетичному плані фольклорні ліричні пісні, біблійні псаломи,арабські касиди,сонетиепохи Відродження, японські хоккуітанка, античні елегії і т.д. зовсім не схожі в своєму історично неповторному змісті і формі. Тому, маючи на увазі спільність прнципів ліричного самовираження , завжди потрібно вміти розрізняти абсолютно різні способи ліричного світосприйняття, які залежать від того типу світогляду, який властивий певному народу в певний історичний момент.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
Литературный энциклопедический словарь; Москва, издательство "Советская энциклопедия" 1987.
Зовнішні посилання
(виконала:Цесаренко Ганна)