Відмінності між версіями «Гайка»
(→Сучасні словники) |
(→Медіа) |
||
(не показано 12 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 2: | Рядок 2: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | + | Гайка - це кріпильний виріб з різьбовим отвором і конструктивним елементом для передачі обертального моменту. Конструктивним елементом гайки для передачі обертального моменту може бути багатогранник, накатка на бічній поверхні, торцьові та радіальні отвори, шліци і т.п. Гайки застосовуються в болтових і шпилькових з'єднаннях, часто в поєднанні з шайбою. Крім звичайних шестигранних використовуються гайки з фланцем, квадратні, подовжені, з накаткою, шліцові і приварні. | |
===Академічний тлумачний словник (1970—1980)=== | ===Академічний тлумачний словник (1970—1980)=== | ||
− | + | *ГАЙКА 1, и, жін. Металева деталь різних форм з отвором посередині, що має гвинтову різьбу для нагвинчування на що-небудь (болт, шпильку і т. ін.). Підбіг [Чубинськин] до вікна й, не пам'ятаючи, що діє, почав одкручувать гайку (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 173); Я допомагав помічникові машиніста чистити паровоз, лазив за ним поміж колесами під самий котел, відгвинчував ослаблі гайки (Леонід Смілянський, Сашко, 1957, 58). | |
− | + | *Відпускати (відпустити) гайку — послаблювати вимоги. — Сідай на готове та дивись, не відпусти гайку, — повчав Сагайда Маковейчика, передаючи йому взвод (Олесь Гончар, III, 1959, 389); Закручувати (закрутити, підкручувати, підкрутити і т. ін.) гайку — посилювати вимоги, підтягувати в роботі. — Раз він підкручував усім гайку, то не міг же обминути Барила (Василь Кучер, Трудна любов, 1960, 249); — Підкрутить потрібно гайку! Указать на млявий ріст [у роботі]! (Степан Олійник, Вибр., 1959, 272); Слабка гайка — про неспроможність або відсутність сили, вміння зробити, виконати що-небудь. — Обушок своє діло зробив... Та ще подекуди й робить... Тільки ви, молодь, щодо обушка — слабка гайка... (Остап Вишня, I, 1956, 257). | |
+ | *ГАЙКА 2, и, жін., розм., рідко. Гаяння (гайнування) часу; затримка. Коли б не гайка трапилась у дорозі, може б і встиг на обід (Словник Грінченка); Прикажчик, здавалося б, не мав тепер на віщо скаржитись: ні за лантухами, ні за водою, ні за соломою не було гайки (Любов Яновська, 1, 1959, 104) | ||
− | + | ||
+ | ===Класифікація=== | ||
+ | За висотою буває гайка низька, нормальна, висока і особливо висока. | ||
+ | За конструкцією елемента для прикладення крутного моменту: | ||
+ | *шестигранна (з нормальним і зменшеним розміром під ключ, прорізна і корончаста); | ||
+ | *кругла (з шліцами на боковій поверхні, з шліцами на торці, з рифленістю на боковій поверхні); | ||
+ | *квадратна; | ||
+ | *гайка-баранець (для закручування вручну); | ||
+ | *ковпачкова (з глухим нарізевим отвором, використовується як декоративний кріпильний елемент); | ||
+ | В залежності від точності виготовлення шестигранні гайки бувають нормальної і підвищеної точності. | ||
+ | |||
+ | ===Основні параметри гайки=== | ||
+ | Основними параметрами, за якими вибираються гайки є: | ||
+ | *величина діаметра внутрішнього отвору; | ||
+ | *крок нарізі; | ||
+ | *висота; | ||
+ | *марка сталі (наприклад А2 - нержавіюча сталь); | ||
+ | *тип покриття (наприклад Zn - оцинкована); | ||
+ | *клас міцності; | ||
+ | *розмір під ключ. | ||
+ | Вибір матеріалів кріпильних деталей пов'язаний з особливостями умов роботи з'єднань, вимогами до габаритів та маси з'єднання. Під час вибору матеріалу гайки рекомендують брати до уваги таку вказівку: напруження від навантаження випробування повинно відповідати мінімальній границі міцності матеріалу болта, з яким комплектується гайка. | ||
+ | Умовне позначення, гайки, наприклад, із номінальним діаметром нарізі d = 12 мм, малим кроком р = 1,25 мм та класом міцності 8 записують: Гайка М12 x 1,25.8 ГОСТ 5927 – 70. | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 19: | Рядок 41: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Gayki-obschaya.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Gayki-obschaya.jpg|x140px]] | ||
|} | |} | ||
− | |||
− | |||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
+ | http://www.lingvo.ua/uk/Interpret/uk-uk/Гайка | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | 1. Устюгов І.І. Деталі машин. – К.:«Вища школа», 1984. – 306 с. | ||
+ | |||
+ | 2. Куклін Н.Т., Кукліна І.С. Деталі машин. – К.:«Вища школа», 1987. – 275 с. | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== |
Поточна версія на 22:30, 29 листопада 2013
Гайка, -ки, м. 1) Гайка. 2) Замедленіе, проволочка, трата времени. Коли б не гайка трапилася у дорозі, може б і вистиг на обід. Екатериносл. у. Ум. Гаєчка.
Зміст
Сучасні словники
Гайка - це кріпильний виріб з різьбовим отвором і конструктивним елементом для передачі обертального моменту. Конструктивним елементом гайки для передачі обертального моменту може бути багатогранник, накатка на бічній поверхні, торцьові та радіальні отвори, шліци і т.п. Гайки застосовуються в болтових і шпилькових з'єднаннях, часто в поєднанні з шайбою. Крім звичайних шестигранних використовуються гайки з фланцем, квадратні, подовжені, з накаткою, шліцові і приварні.
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
- ГАЙКА 1, и, жін. Металева деталь різних форм з отвором посередині, що має гвинтову різьбу для нагвинчування на що-небудь (болт, шпильку і т. ін.). Підбіг [Чубинськин] до вікна й, не пам'ятаючи, що діє, почав одкручувать гайку (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 173); Я допомагав помічникові машиніста чистити паровоз, лазив за ним поміж колесами під самий котел, відгвинчував ослаблі гайки (Леонід Смілянський, Сашко, 1957, 58).
- Відпускати (відпустити) гайку — послаблювати вимоги. — Сідай на готове та дивись, не відпусти гайку, — повчав Сагайда Маковейчика, передаючи йому взвод (Олесь Гончар, III, 1959, 389); Закручувати (закрутити, підкручувати, підкрутити і т. ін.) гайку — посилювати вимоги, підтягувати в роботі. — Раз він підкручував усім гайку, то не міг же обминути Барила (Василь Кучер, Трудна любов, 1960, 249); — Підкрутить потрібно гайку! Указать на млявий ріст [у роботі]! (Степан Олійник, Вибр., 1959, 272); Слабка гайка — про неспроможність або відсутність сили, вміння зробити, виконати що-небудь. — Обушок своє діло зробив... Та ще подекуди й робить... Тільки ви, молодь, щодо обушка — слабка гайка... (Остап Вишня, I, 1956, 257).
- ГАЙКА 2, и, жін., розм., рідко. Гаяння (гайнування) часу; затримка. Коли б не гайка трапилась у дорозі, може б і встиг на обід (Словник Грінченка); Прикажчик, здавалося б, не мав тепер на віщо скаржитись: ні за лантухами, ні за водою, ні за соломою не було гайки (Любов Яновська, 1, 1959, 104)
Класифікація
За висотою буває гайка низька, нормальна, висока і особливо висока. За конструкцією елемента для прикладення крутного моменту:
- шестигранна (з нормальним і зменшеним розміром під ключ, прорізна і корончаста);
- кругла (з шліцами на боковій поверхні, з шліцами на торці, з рифленістю на боковій поверхні);
- квадратна;
- гайка-баранець (для закручування вручну);
- ковпачкова (з глухим нарізевим отвором, використовується як декоративний кріпильний елемент);
В залежності від точності виготовлення шестигранні гайки бувають нормальної і підвищеної точності.
Основні параметри гайки
Основними параметрами, за якими вибираються гайки є:
- величина діаметра внутрішнього отвору;
- крок нарізі;
- висота;
- марка сталі (наприклад А2 - нержавіюча сталь);
- тип покриття (наприклад Zn - оцинкована);
- клас міцності;
- розмір під ключ.
Вибір матеріалів кріпильних деталей пов'язаний з особливостями умов роботи з'єднань, вимогами до габаритів та маси з'єднання. Під час вибору матеріалу гайки рекомендують брати до уваги таку вказівку: напруження від навантаження випробування повинно відповідати мінімальній границі міцності матеріалу болта, з яким комплектується гайка. Умовне позначення, гайки, наприклад, із номінальним діаметром нарізі d = 12 мм, малим кроком р = 1,25 мм та класом міцності 8 записують: Гайка М12 x 1,25.8 ГОСТ 5927 – 70.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Див. також
http://www.lingvo.ua/uk/Interpret/uk-uk/Гайка
Джерела та література
1. Устюгов І.І. Деталі машин. – К.:«Вища школа», 1984. – 306 с.
2. Куклін Н.Т., Кукліна І.С. Деталі машин. – К.:«Вища школа», 1987. – 275 с.