Відмінності між версіями «Міщанин»
(→Сучасні словники) |
(→Сучасні словники) |
||
(не показані 2 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 3: | Рядок 3: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | [http://sum.in.ua/s/ | + | [http://sum.in.ua/s/mishhanyn '''Академічний тлумачний словник української мови'''] |
− | + | '''Міщанин''' 1. У дореволюційній Росії — особа, що належала до міщанства. ''За панування царя Миколая 1-го на Західній Україні в одному повітовому місті жив міщанин Лемішка (Нечуй-Левицький, I, 1956, 172); Чути пісню було.. і в хатах заможніших міщан та ремісництва (Олександр Ільченко, Козацьк. роду.., 1958, 115).'' | |
− | + | '''Міщанин''' 2. перен. Людина з обмеженими дрібновласницькими інтересами і вузьким кругозором; обиватель. ''Буває й так, що на виробництві, в колективі, скрізь, де є громадський контроль, людина поводиться, нібито, бездоганно, а дома вона виявляє огидні риси міщанина (Комуніст України, 6, 1960, 57).'' | |
− | + | ||
− | 2. перен. Людина з обмеженими дрібновласницькими інтересами і вузьким кругозором; обиватель. ''Буває й так, що на виробництві, в колективі, скрізь, де є громадський контроль, людина поводиться, нібито, бездоганно, а дома вона виявляє огидні риси міщанина (Комуніст України, 6, 1960, 57).'' | + | |
[http://www.lingvo.ua/uk/Interpret/uk-ru/міщанин '''Словник синонімів'''] | [http://www.lingvo.ua/uk/Interpret/uk-ru/міщанин '''Словник синонімів'''] | ||
− | Міщанин - мешканець міста, зазв. дрібний крамар, ремісник, нижчий службовець і ін.), обиватель, міщух, філістер; бюрґер (у Німеччині та деяких інших країнах Західної Європи). | + | '''Міщанин''' - мешканець міста, зазв. дрібний крамар, ремісник, нижчий службовець і ін.), обиватель, міщух, філістер; бюрґер (у Німеччині та деяких інших країнах Західної Європи). |
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== |
Поточна версія на 15:36, 30 листопада 2013
Міщанин, -на, м. Мѣщанинъ. Не пішла б я за селянина, а пішла б я за міщанина. Чуб. III. 472.
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник української мови
Міщанин 1. У дореволюційній Росії — особа, що належала до міщанства. За панування царя Миколая 1-го на Західній Україні в одному повітовому місті жив міщанин Лемішка (Нечуй-Левицький, I, 1956, 172); Чути пісню було.. і в хатах заможніших міщан та ремісництва (Олександр Ільченко, Козацьк. роду.., 1958, 115).
Міщанин 2. перен. Людина з обмеженими дрібновласницькими інтересами і вузьким кругозором; обиватель. Буває й так, що на виробництві, в колективі, скрізь, де є громадський контроль, людина поводиться, нібито, бездоганно, а дома вона виявляє огидні риси міщанина (Комуніст України, 6, 1960, 57).
Міщанин - мешканець міста, зазв. дрібний крамар, ремісник, нижчий службовець і ін.), обиватель, міщух, філістер; бюрґер (у Німеччині та деяких інших країнах Західної Європи).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |