Відмінності між версіями «Різбарь»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(не показані 48 проміжних версій 3 учасників) | |||
Рядок 4: | Рядок 4: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
Тлумачення слова у сучасних словниках | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
− | РІЗЬБЯР, а, РІЗЬБАР, я, ч. Майстер різьблення (у 1 знач.). В костьолі Марії різьблений вівтар, Його змайстрував геніальний різьбар (Дмит., Добрі сусіди, 1951, 32); А коли вже й покрівлю вершити зачали, | + | |
+ | '''РІЗЬБЯР, а, РІЗЬБАР''', я, ч. Майстер різьблення(у 1 знач.). В костьолі Марії різьблений вівтар, Його змайстрував геніальний різьбар (Дмит., Добрі сусіди, 1951, 32); | ||
+ | А коли вже й покрівлю вершити зачали, прийшов до мене наш різьбяр, Гнат Крикливець,.. порізьбив мені і слупи, і сволок до одежі (Мур., Бук. повість, 1959, 38); | ||
+ | Образно. Непогано було б мати в нашій літературі більше таких різьбярів, як Марко Вовчок або Коцюбинський (Письмен, зблизька, 1958, 24) | ||
+ | |||
+ | ==Особливості слововживання== | ||
+ | |||
+ | Різьбар, ря, рем, мн. рі, рів, д. рям (= різьбяр) | ||
+ | |||
+ | Різьбяр, ря, рем, мн. рі, рів, д. рам (= різьбар) | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Різбарь1.png|x240px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Різбарь 2.png| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Різбарь 2.png|x240px]] |
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:999.jpg|x240px]] | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:060411-5.jpg|x240px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Фіф.jpg|x240px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:58058697.jpg|x240px]] | ||
+ | |} | ||
− | == | + | ==Цікаво знати! == |
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | <big>'''Майстри-різьбярі:'''</big> | ||
+ | | style="width:30%; margin-top:2em | [[Зображення:Різбарь 3.jpg|x140px]] | ||
+ | <p style="text-align:justify">Шкрібляк Юрій Іванович (15.04.1822 - 22.04.1884 (за старим стилем), с.Яворів, Косівського р-ну, Ів.-Франківської обл.). Класик гуцульської різьби ХІХ ст. Зачинатель великої родини чудових майстрів, що працювали і продовжують працювати у різних видах народного мистецтва. | ||
+ | Батьківські традиції продовжили та розвинули три сини – Василь, Микола, Федір та донька Катерина. На сьогодні понад 100 майстрів – це вихідці з родини Шкрібляків, котрі продовжують творчу спадщину свого попередника.</p>. | ||
+ | |style="width:30%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Різбяр 4.jpg|x140px]] | ||
+ | Гуз Володимир Васильович (2.04.1904 – 9.07.1991, м. Косів, Ів.-Франківської обл.). Видатний майстер у техніці «сухої» плоскої різьби, випалювання, рельєфної різьби, інкрустації, гравірування по металу. | ||
+ | |style="width:30%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Різбяр 5.jpg|x140px]] | ||
+ | <p style="text-align:justify">Ліскевич Євген Романович (3.06.1961, м.Коломия, Ів.-Франківської обл.). | ||
+ | Відомий художник, майстер різьблення на дереві та художньої обробки металу. | ||
+ | Сьогодні приватно виготовляє меблі на замовлення. | ||
+ | Працює у техніці «сухої» плоскої різьби, інкрустації, інтарсії, випалювання, лиття, гравірування, карбування, плетіння.</p>. | ||
+ | |} | ||
− | == | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Педагогічний інститут]] |
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|8Cxa3RGLMag}} | ||
+ | {{#ev:youtube|t5AfYhW0QBc}} | ||
+ | {{#ev:youtube|JqE1YW-bb30}} | ||
+ | {{#ev:youtube|kOH7W1c5mUQ}} | ||
+ | {{#ev:youtube|v5_HzgVedDU}} | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
− | Словник української мови: Том 8. (природа- ряхтливий). – К.: Вид-во "Наукова думка", 1997. – 927 с. [1] | + | #Словник української мови: Том 8. (природа- ряхтливий). – К.: Вид-во "Наукова думка", 1997. – 927 с. [1] |
− | Українська культура другої половини ХІХ ст. [Том 4, кн.: 2 ] / Історія української культури у п’яти томах. – К.: Наукова думка, 2005. – 1923 с. [1]. | + | #Українська культура другої половини ХІХ ст. [Том 4, кн.: 2 ] / Історія української культури у п’яти томах. – К.: Наукова думка, 2005. – 1923 с. [1]. |
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | [[ | + | *"Різьбяр" - [http://ru.wiktionary.org/wiki/%D1%80%D1%96%D0%B7%D1%8C%D0%B1%D1%8F%D1%80 вікісловник]. |
+ | *Юрій Шкрібляк — [http://gk.if.ua/2012/05/05/5612/ основоположник гуцульської різьби на дереві]. | ||
+ | *http://ru.wiktionary.org/wiki/%D1%80%D1%96%D0%B7%D1%8C%D0%B1%D1%8F%D1%80 | ||
+ | *http://sum.in.ua/s/rizjbjar | ||
+ | *http://ua.comments.ua/life/176960-rizbyar-po-derevu-yakiy-stav.html |
Поточна версія на 18:19, 12 травня 2014
Різбарь, -ря, м. Рѣзчикъ, ваятель, скульпторъ. Угор.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
РІЗЬБЯР, а, РІЗЬБАР, я, ч. Майстер різьблення(у 1 знач.). В костьолі Марії різьблений вівтар, Його змайстрував геніальний різьбар (Дмит., Добрі сусіди, 1951, 32); А коли вже й покрівлю вершити зачали, прийшов до мене наш різьбяр, Гнат Крикливець,.. порізьбив мені і слупи, і сволок до одежі (Мур., Бук. повість, 1959, 38); Образно. Непогано було б мати в нашій літературі більше таких різьбярів, як Марко Вовчок або Коцюбинський (Письмен, зблизька, 1958, 24)
Особливості слововживання
Різьбар, ря, рем, мн. рі, рів, д. рям (= різьбяр)
Різьбяр, ря, рем, мн. рі, рів, д. рам (= різьбар)
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Цікаво знати!
Медіа
Джерела та література
- Словник української мови: Том 8. (природа- ряхтливий). – К.: Вид-во "Наукова думка", 1997. – 927 с. [1]
- Українська культура другої половини ХІХ ст. [Том 4, кн.: 2 ] / Історія української культури у п’яти томах. – К.: Наукова думка, 2005. – 1923 с. [1].