Відмінності між версіями «Бовдур»
(Створена сторінка: '''Бовдур, -ра,''' ''м.'' 1) Дымовая труба. Чуб. VII. 380. ''Повна хата (відьом) назбіралась. Вийняли во...) |
(→Медіа) |
||
(не показано 5 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 2: | Рядок 2: | ||
[[Категорія:Бо]] | [[Категорія:Бо]] | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | Тлумачення слова у сучасних словникахх | ||
+ | |||
+ | ===[http://sum.in.ua/s/Bovdur Академічний тлумачний словник (1970—1980)]=== | ||
+ | БОВДУР, а, чол. | ||
+ | |||
+ | 1. Димар (у хаті, на хаті). Темним стовбом дим пішов з його бовдура (Словник Грінченка); Сідало за снігами сонце, а проти сонця — дими з бовдурів.. мчали у прозоре небо (Степан Васильченко, II, 1959, 143). | ||
+ | |||
+ | 2. діал. Стовп диму, клуб туману, хмар і т. ін. 3.. хмари виривались грізні бовдури (Петро Козланюк, Мандрівники, 1946, 38); * Образно. Виступали, щораз виразніше, темні стіни лісів, стіжкуваті бовдури розрізнених дерев (Іван Франко, III, 1950, 92). | ||
+ | |||
+ | 3. лайл. Про грубу, нерозумну людину; дурень, недотепа, йолоп, гевал. — Якою ж вона тобі снилась? чи таким бовдуром, як і ти? — спитав його Дашкович (Нечуй-Левицький, I, 1956, 347); — За тобою, бовдуре, плачуть! (Петро Козланюк, Ю. Крук, 1957, 393); Мартин вважає Омелька бовдуром, а насправді цей безправний наймит стоїть на цілу голову вище від свого гоноровитого господаря (Історія української літератури, I, 1954, 454); * У порівняннях. Чіпка собі блудить, як бовдур, не знає, що й розпочати (Панас Мирний, II, 1954, 292). | ||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 1, 1970. — Стор. 206. | ||
+ | |||
+ | ===[http://uktdic.appspot.com/?q=%D0%B1%D0%BE%D0%B2%D0%B4%D1%83%D1%80 Тлумачний словник української мови]=== | ||
+ | -а, ч. | ||
+ | 1) Димар (у хаті, на хаті). | ||
+ | 2) діал. Стовп диму, клуб туману, хмар і т. ін. | ||
+ | 3) лайл. Про грубу, нерозумну людину; дурень, недотепа, йолоп, гевал. | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Dumar1.jpeg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Dumar2.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Dumar3.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Dum.jpeg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|K0kdOaDth5Y}} | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | |||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]] |
Поточна версія на 11:13, 28 листопада 2013
Бовдур, -ра, м. 1) Дымовая труба. Чуб. VII. 380. Повна хата (відьом) назбіралась. Вийняли вони із печі черепок чогось та й стали мазать ним під руками. Помаже оце під руками та й полетить у бовдурь. Грин. I. 60. Темним стовбом дим пішов з його бовдура. 2) Густой клубъ дыма, густая туча. Фр. Пр. 63. 3) Шесть, жердь у рыболововъ. 4) Болванъ, чурбанъ, неотеса. Фр. Пр. 63. Стирчить мов бовдур. Стоитъ, какъ болванъ. Ум. Бовдурець, бовдурчик.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словникахх
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
БОВДУР, а, чол.
1. Димар (у хаті, на хаті). Темним стовбом дим пішов з його бовдура (Словник Грінченка); Сідало за снігами сонце, а проти сонця — дими з бовдурів.. мчали у прозоре небо (Степан Васильченко, II, 1959, 143).
2. діал. Стовп диму, клуб туману, хмар і т. ін. 3.. хмари виривались грізні бовдури (Петро Козланюк, Мандрівники, 1946, 38); * Образно. Виступали, щораз виразніше, темні стіни лісів, стіжкуваті бовдури розрізнених дерев (Іван Франко, III, 1950, 92).
3. лайл. Про грубу, нерозумну людину; дурень, недотепа, йолоп, гевал. — Якою ж вона тобі снилась? чи таким бовдуром, як і ти? — спитав його Дашкович (Нечуй-Левицький, I, 1956, 347); — За тобою, бовдуре, плачуть! (Петро Козланюк, Ю. Крук, 1957, 393); Мартин вважає Омелька бовдуром, а насправді цей безправний наймит стоїть на цілу голову вище від свого гоноровитого господаря (Історія української літератури, I, 1954, 454); * У порівняннях. Чіпка собі блудить, як бовдур, не знає, що й розпочати (Панас Мирний, II, 1954, 292). Словник української мови: в 11 томах. — Том 1, 1970. — Стор. 206.
Тлумачний словник української мови
-а, ч. 1) Димар (у хаті, на хаті). 2) діал. Стовп диму, клуб туману, хмар і т. ін. 3) лайл. Про грубу, нерозумну людину; дурень, недотепа, йолоп, гевал.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |