Відмінності між версіями «Побіл»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(Створена сторінка: '''Побіл, -лу, '''''м. ''1) Бѣлая глина. Вас. 182. 2) Побѣлка. Лохв. у. Категорія:По) |
Діана (обговорення • внесок) (→Ілюстрації) |
||
(не показані 3 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
+ | ==Словник Грінченка== | ||
'''Побіл, -лу, '''''м. ''1) Бѣлая глина. Вас. 182. 2) Побѣлка. Лохв. у. | '''Побіл, -лу, '''''м. ''1) Бѣлая глина. Вас. 182. 2) Побѣлка. Лохв. у. | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | [http://slovopedia.org.ua/35/53407/156274.html '''Побіл'''] | ||
+ | *= побілення, = побілка | ||
+ | |||
+ | [http://sum.in.ua/s/pobilyty '''Побілити'''] | ||
+ | *ПОБІЛИТИ, білю, білиш, док., перех. | ||
+ | |||
+ | 1. Док. до білити. Двічі побілила [Маланкаї хату знадвору і всередині (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 29); Побілила [Катерина] вапном стіни (Степан Чорнобривець, Визвол. земля, 1959, 144); Побіливши обличчя Данилові й намалювавши яскраві губи, Прудивус зачорнив йому смолою два передні зуби, і на тому справу скінчив (Олександр Ільченко, Козацьк. роду.., 1958, 204); * Образно. Прийшла розсудлива зима І світ пістрявий побілила (Максим Рильський, II, 1946, 24); Полотно побілять молодиці (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 140); Побілила злоба темні лиця [гостей митрополита] (Дмитро Павличко, Бистрина, 1959, 44). | ||
+ | |||
+ | 2. Закінчити, білити. | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:00062401.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:00072269.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Pobelka-potolka-svoimi-rukami1.jpg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | |||
[[Категорія:По]] | [[Категорія:По]] | ||
+ | [[Категорія: Словник Грінченка і сучасність/Гуманітарний інститут]] |
Поточна версія на 16:09, 2 грудня 2013
Словник Грінченка
Побіл, -лу, м. 1) Бѣлая глина. Вас. 182. 2) Побѣлка. Лохв. у.
Сучасні словники
- = побілення, = побілка
- ПОБІЛИТИ, білю, білиш, док., перех.
1. Док. до білити. Двічі побілила [Маланкаї хату знадвору і всередині (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 29); Побілила [Катерина] вапном стіни (Степан Чорнобривець, Визвол. земля, 1959, 144); Побіливши обличчя Данилові й намалювавши яскраві губи, Прудивус зачорнив йому смолою два передні зуби, і на тому справу скінчив (Олександр Ільченко, Козацьк. роду.., 1958, 204); * Образно. Прийшла розсудлива зима І світ пістрявий побілила (Максим Рильський, II, 1946, 24); Полотно побілять молодиці (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 140); Побілила злоба темні лиця [гостей митрополита] (Дмитро Павличко, Бистрина, 1959, 44).
2. Закінчити, білити.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |