Відмінності між версіями «Пирснути»
(Створена сторінка: '''Пи́рснути, -ну, -неш, '''''гл. ''1) Брызнуть. ''Пирснула мені в вічі погожої води. ''Г. Барв. 398. 2) ...) |
|||
(не показані 4 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
+ | ==Словник Грінченка== | ||
'''Пи́рснути, -ну, -неш, '''''гл. ''1) Брызнуть. ''Пирснула мені в вічі погожої води. ''Г. Барв. 398. 2) Выпрыснуть. ''Так і пирснуло з рук намисто ''3) Фыркнуть. | '''Пи́рснути, -ну, -неш, '''''гл. ''1) Брызнуть. ''Пирснула мені в вічі погожої води. ''Г. Барв. 398. 2) Выпрыснуть. ''Так і пирснуло з рук намисто ''3) Фыркнуть. | ||
− | [[Категорія: | + | ==Сучасні словники== |
+ | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
+ | ===Академічний тлумачний словник=== | ||
+ | '''ПИРСНУТИ, ну, неш, док.''' | ||
+ | 1. Однокр. до пирскати. Густим клубом пирснув догори пісок (Іван Франко, V, 1951, 264); Михайло, мов дурний, реготав у бороду, а Жабі, приклавши хустку до очей і рота, ледве стримувалась, щоб не пирснути (Олесь Досвітній, Вибр., 1959, 101); Дівчина на горішній лаві, щоб не пирснути сміхом, затулилась книжкою (Андрій Головко, I, 1957, 440); Вона пирснула злостиво, зневажливо: — Скоро стане легше? Я вже це чую давно (Гордій Коцюба, Нові береги, 1959, 321); Він одіткнув тикву, налив повний кухоль і став пити хильцем. Жовта рідина розлилась йому на підборіддя, побігла струмочком по грудях. Він захлинувся і пирснув (Іван Микитенко, II, 1957, 277). | ||
+ | |||
+ | 2. перен. Швидко, поспішно побігти куди-небудь або розбігтися в різні боки. Коли ж за приближенням вашої сили бояри піддадуться вам [монголам] і віддадуть вам засіки, народ пирсне, як полова від вітру (Іван Франко, VI, 1951, 69); Раптом звіявся вітер, а те стадо як пирсне, так і пропало (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 326). | ||
+ | ===Словник синонімів=== | ||
+ | '''БРИ́ЗКАТИ''' (розлітатися дрібними часточками, розсипатися бризками, іскрами і т. ін.); ПИ́РСКАТИ, ПО́РСКАТИ, ПРИ́СКАТИрозм., ЧВИ́РКАТИрозм.,ЧВІ́РКАТИрідше (бризкати з силою, під тиском чогось). - Док.: бри́знути, пи́рснути, по́рснути, при́снути, чви́ркнути, чві́ркнути. Іскри бризкають з ковадла (Ю. Яновський); Пирснули з очей сльози... (С. Васильченко); Саїд здригнувся від звуку ненароком зачепленої струни. Туманом порснула пилюга з тієї струни (І. Ле); Дзвінко прискає і дзюрчить запашне запінене молоко у дерев’яні та алюмінієві цеберка... (Ю. Смолич); У повітрі вогко, аж мокро, а під ногами чвиркало багнище (Г. Епік). | ||
+ | |||
+ | '''ПИ́РСКАТИ''' (вибухати раніше стримуваним сміхом), ПИ́РХАТИ, ПРИ́СКАТИрозм.;ПО́РСКАТИ (перев. із сл. сміх, регіт);ЧМИ́ХАТИрозм., ФИ́РКАТИ розм. (стиха, потай). - Док.: пи́рснути, пи́рхнути, при́снути, порсну́ти, чми́хнути, фи́ркнути. Він кавкає, пирскає, проте вдержати реготу, що пре з його, як вода через пліт, не може (С. Васильченко); Хтось пирхає зо сміху, і я відчуваю, що хвальба моя надаремна (М. Олійник); Всі люди, що прийшли до двору, сміялись з пана у ту пору! Старенькі бабусі глухі І ті аж прискали: - Хи-хи! (І. Нехода); Дівки.. вже не могли втриматися, і як тільки стара їмость виходила, порскали сміхом у рукави (Г. Хоткевич); Пищимуха на всю хату зареготався. Узяли і мене смішки. Дивлюся,.. становий, здержуючись від реготу, тілько чмиха (Панас Мирний); Степанида зирк на батька, та як фиркне - трохи кавуном не подавилася (Л. Яновська). - Пор. 1. смія́тися. | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Ngekr;.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Ровтьі.jpg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|ZPZcq_dwZ6c}} | ||
+ | {{#ev:youtube|A8IaNxtZky4}} | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | [https://uk.worldwidedictionary.org/%D0%BF%D0%B8%D1%80%D1%81%D0%BD%D1%83%D1%82%D0%B8 Словник синонімів] | ||
+ | [http://sum.in.ua/s/pyrsnuty Значення слова/Словник] | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2021 року]] |
Поточна версія на 21:11, 8 листопада 2021
Зміст
Словник Грінченка
Пи́рснути, -ну, -неш, гл. 1) Брызнуть. Пирснула мені в вічі погожої води. Г. Барв. 398. 2) Выпрыснуть. Так і пирснуло з рук намисто 3) Фыркнуть.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Академічний тлумачний словник
ПИРСНУТИ, ну, неш, док. 1. Однокр. до пирскати. Густим клубом пирснув догори пісок (Іван Франко, V, 1951, 264); Михайло, мов дурний, реготав у бороду, а Жабі, приклавши хустку до очей і рота, ледве стримувалась, щоб не пирснути (Олесь Досвітній, Вибр., 1959, 101); Дівчина на горішній лаві, щоб не пирснути сміхом, затулилась книжкою (Андрій Головко, I, 1957, 440); Вона пирснула злостиво, зневажливо: — Скоро стане легше? Я вже це чую давно (Гордій Коцюба, Нові береги, 1959, 321); Він одіткнув тикву, налив повний кухоль і став пити хильцем. Жовта рідина розлилась йому на підборіддя, побігла струмочком по грудях. Він захлинувся і пирснув (Іван Микитенко, II, 1957, 277).
2. перен. Швидко, поспішно побігти куди-небудь або розбігтися в різні боки. Коли ж за приближенням вашої сили бояри піддадуться вам [монголам] і віддадуть вам засіки, народ пирсне, як полова від вітру (Іван Франко, VI, 1951, 69); Раптом звіявся вітер, а те стадо як пирсне, так і пропало (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 326).
Словник синонімів
БРИ́ЗКАТИ (розлітатися дрібними часточками, розсипатися бризками, іскрами і т. ін.); ПИ́РСКАТИ, ПО́РСКАТИ, ПРИ́СКАТИрозм., ЧВИ́РКАТИрозм.,ЧВІ́РКАТИрідше (бризкати з силою, під тиском чогось). - Док.: бри́знути, пи́рснути, по́рснути, при́снути, чви́ркнути, чві́ркнути. Іскри бризкають з ковадла (Ю. Яновський); Пирснули з очей сльози... (С. Васильченко); Саїд здригнувся від звуку ненароком зачепленої струни. Туманом порснула пилюга з тієї струни (І. Ле); Дзвінко прискає і дзюрчить запашне запінене молоко у дерев’яні та алюмінієві цеберка... (Ю. Смолич); У повітрі вогко, аж мокро, а під ногами чвиркало багнище (Г. Епік).
ПИ́РСКАТИ (вибухати раніше стримуваним сміхом), ПИ́РХАТИ, ПРИ́СКАТИрозм.;ПО́РСКАТИ (перев. із сл. сміх, регіт);ЧМИ́ХАТИрозм., ФИ́РКАТИ розм. (стиха, потай). - Док.: пи́рснути, пи́рхнути, при́снути, порсну́ти, чми́хнути, фи́ркнути. Він кавкає, пирскає, проте вдержати реготу, що пре з його, як вода через пліт, не може (С. Васильченко); Хтось пирхає зо сміху, і я відчуваю, що хвальба моя надаремна (М. Олійник); Всі люди, що прийшли до двору, сміялись з пана у ту пору! Старенькі бабусі глухі І ті аж прискали: - Хи-хи! (І. Нехода); Дівки.. вже не могли втриматися, і як тільки стара їмость виходила, порскали сміхом у рукави (Г. Хоткевич); Пищимуха на всю хату зареготався. Узяли і мене смішки. Дивлюся,.. становий, здержуючись від реготу, тілько чмиха (Панас Мирний); Степанида зирк на батька, та як фиркне - трохи кавуном не подавилася (Л. Яновська). - Пор. 1. смія́тися.
Ілюстрації
![]() |
![]() |