Відмінності між версіями «Лісовик»
(Створена сторінка: '''Лісовик, -ка, '''''м. ''1) Житель лѣсовъ. НВолын. у. ''Може він поїхав до казаківлісовиків. ''Лев...) |
|||
(не показані 9 проміжних версій 5 учасників) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Лісовик, -ка, '''''м. ''1) Житель лѣсовъ. НВолын. у. ''Може він поїхав до казаківлісовиків. ''Левиц. І. 198. 2) Лѣсникъ, лѣсной сторожъ. ''Скіпається до лісовика: нащо ти мою корову заняв? вона не була в шкоді. ''Новомоск. у. 3) Лѣшій. Чуб. І. 191. | '''Лісовик, -ка, '''''м. ''1) Житель лѣсовъ. НВолын. у. ''Може він поїхав до казаківлісовиків. ''Левиц. І. 198. 2) Лѣсникъ, лѣсной сторожъ. ''Скіпається до лісовика: нащо ти мою корову заняв? вона не була в шкоді. ''Новомоск. у. 3) Лѣшій. Чуб. І. 191. | ||
[[Категорія:Лі]] | [[Категорія:Лі]] | ||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
+ | |||
+ | Словник української мови | ||
+ | Академічний тлумачний словник (1970—1980) | ||
+ | ЛІСОВИК, а, чол. | ||
+ | |||
+ | 1. розм. Той, хто живе в лісі або займається лісовим промислом, полюванням. Григорій Григорович А ндрусяк — спадкоємний лісовик.. З дитинства чув шум смерекових борів.., знав у горах назву кожної травиці, кожного дерева, чагарника (Літературна Україна, 31.VII 1962, 2); Він, Аркадій Валеріанович, мусить з своїх лісових хуторів зігнати селян, ..і лісовики, і селяни, що приїздять до них, підточують його багатство лісокрадством (Михайло Стельмах, I, 1962, 289); | ||
+ | // Партизан, що діє в лісах. Колись, при денікінцях, і влітку, і восени в оцім лісі по ярах вони жили лісовиками. Увесь ліс шумів од них — партизанів (Андрій Головко, II, 1957, 19); Третій рік з сідла не сходить, до безсоння звик. І страшний для окупантів грізний лісовик (Микола Шеремет, Дорога.., 1957, 78); | ||
+ | // Той, хто працює в галузі лісівництва. Держава оснастила лісовиків найновішою технікою (Радянська Україна, 15.V 1963, 2); Щоб вітер не вигриз зубами молоді насадження, лісовики виставили біля них захисні щити, сплетені з лози та очерету (Іван І. Волошин, Місячне срібло, 1961, 309). | ||
+ | |||
+ | 2. Міфологічна істота, яка, за уявленням багатьох народів, жила в лісі. Очі [молодого хлопця] світились таким тихим, таким мрійним світом, неначе вони ще й теперечки бачили лісовиків з зеленими бородами (Нечуй-Левицький, I, 1956, 587); Слов'яни вірили, що в кожному лісі був свій лісовик, від якого залежала удача на полюванні (Історія СРСР, I, 1956, 35). | ||
+ | Словник мови Стуса | ||
+ | ЛІСОВИК | ||
+ | -а, ч. Міфологічна істота, яка, за уявленням багатьох народів, живе в лісі. | ||
+ | Ступай-но в дивен день, як дивен див кошлатий, | ||
+ | блукай межи дерев, де погорою рев. | ||
+ | Так серцю хороше, що гріх не напитати | ||
+ | дороги потерчат, лісовиків і мев. (П-1:127). | ||
+ | Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії. | ||
+ | Лісовик — міфологічний образ, який, згідно з легендами, втілювався в подобу дуже старого кошлатого діда. «Лісовик — малий, бородатий дідок, меткий рухами, поважний обличчям. У брунатному вбранні барви кори, у волохатій шапці з куниці» /Леся Українка, «Лісова пісня»/. Його характерною особливістю була відсутність тіні. Лісовик є символом небезпеки, яка підстерігає людину в лісі. Образ лісовика перегукується з іншими міфологічними образами: мавок, чугайстра, хухи і навіть блуду. Лісовик збиває людей з дороги, усіляко шкодить їм. В українській етнографії побутує погляд на лісовика як на «пастуха від звіра», тобто істоту, що охороняла дрібних звірів від хижаків, мисливців. Лісовики створювали в лісах сім'ї і жили як звичайні люди. | ||
+ | |||
+ | |||
+ | 4.Лісови́к (також лісу́н і полісу́н) — за народними повір'ями, людиноподібна істота, що мешкає в лісі; бог вовків, що опікується їхнім прогодуванням. | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Index.jpeg|x140px]] | ||
+ | <gallery> | ||
+ | |||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | Словник символів, Потапенко О.І., Дмитренко М. К., Потапенко Г.І. та ін., 1997. | ||
+ | |||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]] |
Поточна версія на 01:26, 28 листопада 2017
Лісовик, -ка, м. 1) Житель лѣсовъ. НВолын. у. Може він поїхав до казаківлісовиків. Левиц. І. 198. 2) Лѣсникъ, лѣсной сторожъ. Скіпається до лісовика: нащо ти мою корову заняв? вона не була в шкоді. Новомоск. у. 3) Лѣшій. Чуб. І. 191.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980) ЛІСОВИК, а, чол.
1. розм. Той, хто живе в лісі або займається лісовим промислом, полюванням. Григорій Григорович А ндрусяк — спадкоємний лісовик.. З дитинства чув шум смерекових борів.., знав у горах назву кожної травиці, кожного дерева, чагарника (Літературна Україна, 31.VII 1962, 2); Він, Аркадій Валеріанович, мусить з своїх лісових хуторів зігнати селян, ..і лісовики, і селяни, що приїздять до них, підточують його багатство лісокрадством (Михайло Стельмах, I, 1962, 289); // Партизан, що діє в лісах. Колись, при денікінцях, і влітку, і восени в оцім лісі по ярах вони жили лісовиками. Увесь ліс шумів од них — партизанів (Андрій Головко, II, 1957, 19); Третій рік з сідла не сходить, до безсоння звик. І страшний для окупантів грізний лісовик (Микола Шеремет, Дорога.., 1957, 78); // Той, хто працює в галузі лісівництва. Держава оснастила лісовиків найновішою технікою (Радянська Україна, 15.V 1963, 2); Щоб вітер не вигриз зубами молоді насадження, лісовики виставили біля них захисні щити, сплетені з лози та очерету (Іван І. Волошин, Місячне срібло, 1961, 309).
2. Міфологічна істота, яка, за уявленням багатьох народів, жила в лісі. Очі [молодого хлопця] світились таким тихим, таким мрійним світом, неначе вони ще й теперечки бачили лісовиків з зеленими бородами (Нечуй-Левицький, I, 1956, 587); Слов'яни вірили, що в кожному лісі був свій лісовик, від якого залежала удача на полюванні (Історія СРСР, I, 1956, 35). Словник мови Стуса ЛІСОВИК -а, ч. Міфологічна істота, яка, за уявленням багатьох народів, живе в лісі. Ступай-но в дивен день, як дивен див кошлатий, блукай межи дерев, де погорою рев. Так серцю хороше, що гріх не напитати дороги потерчат, лісовиків і мев. (П-1:127). Матеріал з Вікіпедії — вільної енциклопедії. Лісовик — міфологічний образ, який, згідно з легендами, втілювався в подобу дуже старого кошлатого діда. «Лісовик — малий, бородатий дідок, меткий рухами, поважний обличчям. У брунатному вбранні барви кори, у волохатій шапці з куниці» /Леся Українка, «Лісова пісня»/. Його характерною особливістю була відсутність тіні. Лісовик є символом небезпеки, яка підстерігає людину в лісі. Образ лісовика перегукується з іншими міфологічними образами: мавок, чугайстра, хухи і навіть блуду. Лісовик збиває людей з дороги, усіляко шкодить їм. В українській етнографії побутує погляд на лісовика як на «пастуха від звіра», тобто істоту, що охороняла дрібних звірів від хижаків, мисливців. Лісовики створювали в лісах сім'ї і жили як звичайні люди.
4.Лісови́к (також лісу́н і полісу́н) — за народними повір'ями, людиноподібна істота, що мешкає в лісі; бог вовків, що опікується їхнім прогодуванням.
Ілюстрації
![]()
|