Відмінності між версіями «Оскаржити»
(→Ілюстрації) |
(→Сучасні словники) |
||
(не показані 3 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 6: | Рядок 6: | ||
ОСКАРЖИТИ,жу, жиш, док., перех. 1. Офіційно подавати скаргу у вищу інстанцію, протестуючи проти якого-небудь рішення, чиїх-небудь дій і т. ін. | ОСКАРЖИТИ,жу, жиш, док., перех. 1. Офіційно подавати скаргу у вищу інстанцію, протестуючи проти якого-небудь рішення, чиїх-небудь дій і т. ін. | ||
2. заст. Обвинувачувати. [Сімон:] Я оскаржую.. Євгенія Грушку... (Фр., IX, 1952, 8); - Він тоді оскаржить вас за зганьблення його чесного ймення (Кулик, Записки консула, 1958, 68). | 2. заст. Обвинувачувати. [Сімон:] Я оскаржую.. Євгенія Грушку... (Фр., IX, 1952, 8); - Він тоді оскаржить вас за зганьблення його чесного ймення (Кулик, Записки консула, 1958, 68). | ||
+ | 1. у чому і без додатка, перех. Покладати вину на кого-небудь за щось; вважати винним, звинувачувати. Бровко хоч і не обвинувачував Сагайдака у перевищенні своїх повноважень, але таке, хоч і безкорисливе, самочинство голові не сподобалось (Спиридон Добровольський, Тече річка.., 1961, 131); Так осудимо, так перекоренимо його, що йому й на думку не спадало таке робити, а ми.. його обвинуватимо (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 253); | ||
+ | // Висловлювати осуд за дії, вчинки, думки, які розцінюються як несправедливі, підступні, аморальні і т. ін. Ми, пролетаріат, обвинувачуємо капіталізм за те, що він І веде до великого виробництва через розорення селянина (Ленін, 6, 1969, 216); Вже перші уривки.. зворушили жовч моїх героїв характеру, моїх римлян, що обвинуватили мене.. в зневазі найсвятіших людських ідей (Леся Українка, IV, 1954, 133); Кожне слово [листа з фашистської неволі] застерігає, обвинувачує (Юрій Яновський, V, 1959, 176); Чи думав хто з вас, що ця хусточка знову так несподівано з'явиться з павликової кишені для того, щоб обвинуватити Павлика в хуліганському нападі на Олесю? (Олесь Донченко, VI, 1957, 50). | ||
+ | |||
+ | 2. у чому і без додатка, перех., юр. Притягати до відповідальності і доводити чию-небудь вину в ході судового розслідування. — Хочу бути юристом, щоб досконало вивчити закони захисту людини, щоб вміти судити запеклого ворога, щоб обвинувачувати фашизм, бо він ще не викорчуваний (Антон Хижняк, Тамара, 1959, 284); Хоч на суді і виявилося, що Грицько плів ті нісенітниці, тільки Грицька не обвинуватили (Панас Мирний, III, 1954, 59). | ||
+ | |||
+ | 3. неперех., юр. Виступати в ролі судового обвинувача або на стороні обвинувачення в судовому процесі. [Орлюк:] Я не хочу, щоб ти була на суді. Не хочу, щоб ти обвинувачувала... (Олександр Довженко, I, 1958, 373). | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 12: | Рядок 18: | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:938дддііі.jpeg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:938дддііі.jpeg|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Пдидищ.jpeg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Пдидищ.jpeg|x140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Пампампам.png|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Пщщщщ.jpeg|x140px]] |
|} | |} | ||
Рядок 21: | Рядок 27: | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | https://www.slovnyk.ua/ | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== |
Поточна версія на 19:38, 16 листопада 2019
Оскаржити. См. Оскаржувати.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках ОСКАРЖИТИ,жу, жиш, док., перех. 1. Офіційно подавати скаргу у вищу інстанцію, протестуючи проти якого-небудь рішення, чиїх-небудь дій і т. ін. 2. заст. Обвинувачувати. [Сімон:] Я оскаржую.. Євгенія Грушку... (Фр., IX, 1952, 8); - Він тоді оскаржить вас за зганьблення його чесного ймення (Кулик, Записки консула, 1958, 68). 1. у чому і без додатка, перех. Покладати вину на кого-небудь за щось; вважати винним, звинувачувати. Бровко хоч і не обвинувачував Сагайдака у перевищенні своїх повноважень, але таке, хоч і безкорисливе, самочинство голові не сподобалось (Спиридон Добровольський, Тече річка.., 1961, 131); Так осудимо, так перекоренимо його, що йому й на думку не спадало таке робити, а ми.. його обвинуватимо (Квітка-Основ'яненко, II, 1956, 253); // Висловлювати осуд за дії, вчинки, думки, які розцінюються як несправедливі, підступні, аморальні і т. ін. Ми, пролетаріат, обвинувачуємо капіталізм за те, що він І веде до великого виробництва через розорення селянина (Ленін, 6, 1969, 216); Вже перші уривки.. зворушили жовч моїх героїв характеру, моїх римлян, що обвинуватили мене.. в зневазі найсвятіших людських ідей (Леся Українка, IV, 1954, 133); Кожне слово [листа з фашистської неволі] застерігає, обвинувачує (Юрій Яновський, V, 1959, 176); Чи думав хто з вас, що ця хусточка знову так несподівано з'явиться з павликової кишені для того, щоб обвинуватити Павлика в хуліганському нападі на Олесю? (Олесь Донченко, VI, 1957, 50).
2. у чому і без додатка, перех., юр. Притягати до відповідальності і доводити чию-небудь вину в ході судового розслідування. — Хочу бути юристом, щоб досконало вивчити закони захисту людини, щоб вміти судити запеклого ворога, щоб обвинувачувати фашизм, бо він ще не викорчуваний (Антон Хижняк, Тамара, 1959, 284); Хоч на суді і виявилося, що Грицько плів ті нісенітниці, тільки Грицька не обвинуватили (Панас Мирний, III, 1954, 59).
3. неперех., юр. Виступати в ролі судового обвинувача або на стороні обвинувачення в судовому процесі. [Орлюк:] Я не хочу, щоб ти була на суді. Не хочу, щоб ти обвинувачувала... (Олександр Довженко, I, 1958, 373).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |