Відмінності між версіями «Оріхолуп»
Рядок 37: | Рядок 37: | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут журналістики]] |
[[Категорія:Слова 2018 року]] | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Поточна версія на 04:29, 25 листопада 2018
Оріхолу́п, -па, м. = Лускогоріх. Вх. Пч. II. 9.
Зміст
Сучасні словники
Оріхолуп - (лат. nux, род. відм. nucis f) — в ботаніці це сухий нерозкривний плід з твердою оболонкою у рослин, з одною або (рідше) двома насінинами. Твердий здерев'янілий оплодень горіха не зростається з оболонкою насінини (наприклад, у бука, волоського горіха тощо). У деяких горіхів основа плоду обгортається плоскою мисочкою (плюскою), утвореною із зрослих видозмінених приквітків (дуб, ліщина). Прикладами горіхів є лісовий та волоський горіхи, фундук, каштан, жолудь. Однак в повсякденному житті слово «горіхи» спрямоване на всі тверді, з досить міцною шкаралупою, їстівні (фруктові) ядра плодів дерев родини Горіхові.[1] Горіхи в харчуванні є важливим джерелом поживних речовин.
ГОРІ́Х, а, ч.
1. Плодове дерево родини горіхових, найпоширенішим видом якого є волоський горіх. Кругом хати росли старі велетенські волоські горіхи (Н.-Лев., II, 1956, 223); Волоський горіх.. дерево, яке розводиться в садах і садибах переважно на Україні і взагалі на півдні нашої країни (Лікар. рослини.., 1958, 69); // Тверда красива деревина з нього. Широке дерев’яне ліжко з дзеркальними спинками із полірованого горіха було присунуте майже до самого вікна (Руд., Вітер.., 1958, 169).
◊ Розчи́стити під горі́х — відчитати, сильно вилаяти кого-небудь. Він говорив відразу по двох телефонах, з кимсь лаявся, комусь дорікав і дивився на Василя з викликом, готовий щомиті спалахнути і розчистити інженера під горіх (Загреб., Спека, 1961, 204).
2. Плід цього дерева або ліщини з їстівним ядром і досить міцною шкаралупою. Осипаються достиглі волоські горіхи, встилаючи траву (Вітч., 7-8, 1946, 101); Скочила [мишка] на пісковий корч, ухопила навислий на гіллячці горіх (Фр., VI, 1951, 149); * У порівн. Тісто було зовсім невимішане: на йому було видно бульбашки, неначе горіхи (Н.-Лев., II, 1956, 323); // Деякі інші плоди з твердою шкаралупою. Новиною для нас, закоренілих європейців, є кокосові горіхи — завбільшки з невеличкий кавун, з яких випивають солодкувате біле молоко (Дмит., Там, де сяє.., 1957, 45); — Земляні горіхи… Оті, що ви їх знаєте під іменем смажених фісташок (Гончар, І, 1954, 505); Був великий урожай кедрових горіхів (Донч., III, 1956, 55).
◊ Діста́неться (діста́лося, бу́де і т. ін.) на горі́хи див. дістава́тися.
3. рідко. Те саме, що ліщи́на. На горі між буком чорніє подекуди сосна, а над струмком стоять горіхи (ліщина) (Коцюб., III, 1956, 139).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
словник української мови Wikipedia