Відмінності між версіями «Упокорюватися»
(→Сучасні словники) |
|||
(не показано 27 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 5: | Рядок 5: | ||
'''Тлумачення слова у сучасних словниках''' | '''Тлумачення слова у сучасних словниках''' | ||
− | '''[http://sum.in.ua/s/Upokorjuvatysja Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)]''' | + | '''[http://sum.in.ua/s/Upokorjuvatysja '''<big>Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)</big>''']''' |
− | УПОКО́РЮВАТИСЯ (ВПОКО́РЮВАТИСЯ), ююся, юєшся, недок., | + | УПОКО́РЮВАТИСЯ (ВПОКО́РЮВАТИСЯ), -ююся, -юєшся, упокоря́тися (впокоря́тися), -я́юся, -я́єшся, недок., упоко́ритися (впоко́ритися), -рюся, -ришся, док. |
1. Ставати покірним, слухняним, коритися чиїйсь волі. Сташка просила пробачення, хоч не почувала за собою жодної вини, хоч зроду-віку так не упокорювалась ні перед ким (Ірина Вільде, Сестри.., 1958, 549).. | 1. Ставати покірним, слухняним, коритися чиїйсь волі. Сташка просила пробачення, хоч не почувала за собою жодної вини, хоч зроду-віку так не упокорювалась ні перед ким (Ірина Вільде, Сестри.., 1958, 549).. | ||
Рядок 18: | Рядок 18: | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Upokorjuvatysja.png|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Upokorjuvatysja2.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Upokorjuvatysja3.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Upokorjuvatysja5.jpg|x140px]] |
|} | |} | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|O4xHXpjZlNg}}. | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
+ | <big>'''Іноземні словники'''</big> | ||
+ | |||
+ | '''Русский''' | ||
+ | |||
+ | ''[https://verbs_ru.academic.ru/3810 Большой толковый словарь русских глаголов. - М.: АСТ-Пресс Книга 2009]'' | ||
+ | |||
+ | ''СМИРЯ́ТЬСЯ'', несов. (сов. смири́ться), с кем-чем, перед кем-чем. Приходить (прийти) в состояние покорности кому-, чему-л., подавляя в себе внутреннее сопротивление, протест, несогласие с кем-, чем-л.; | ||
+ | Син.: покоряться, примиряться; | ||
+ | Ант.: бунтовать | ||
+ | [impf. to humble, submit oneself (to), cause oneself to lose pride; to resign oneself (to), be resigned (to), learn to live (with)]. | ||
+ | Он смирился с тем, что в дни ответственных игр ему приходилось сидеть на скамейке запасных. Скворцов не ходил на тренировки: неумение смиряться, уступать кому-либо в чем угодно очень мешало ему. | ||
+ | |||
+ | '''English''' | ||
+ | |||
+ | ''[https://dictionary.cambridge.org/ru/словарь/английский/humble Cambridge Dictionary]'' | ||
+ | |||
+ | ''to humble'' | ||
+ | |||
+ | verb UK /ˈhʌm.bəl/ US /ˈhʌm.bəl/ | ||
+ | | ||
+ | to make someone understand that they are not as important or special as they thought: | ||
+ | |||
+ | He was humbled by the child's generosity. | ||
+ | The world champion was humbled (= unexpectedly defeated) by an unknown outsider in last night's race. | ||
+ | |||
+ | '''Deutsch''' | ||
+ | |||
+ | ''[https://de.wiktionary.org/wiki/demütigen Wiktionary]'' | ||
+ | |||
+ | ''demütigen'' | ||
+ | |||
+ | Worttrennung: | ||
+ | |||
+ | de·mü·ti·gen, Präteritum: de·mü·tig·te, Partizip II: ge·de·mü·tigt | ||
+ | |||
+ | Aussprache: | ||
+ | |||
+ | IPA: [ˈdeːˌmyːtɪɡn̩], Präteritum: [ˈdeːˌmyːtɪçtə], Partizip II: [ɡəˈdeːˌmyːtɪçt] | ||
+ | Hörbeispiele: demütigen, Präteritum: —, Partizip II: — | ||
+ | Reime: -eːmyːtɪɡn̩ | ||
+ | |||
+ | Bedeutungen: | ||
+ | |||
+ | [1] transitiv: jemanden durch Worte oder Handlungen erniedrigen, in seiner Würde und seinem Stolz verletzen | ||
+ | [2] reflexiv: sich selbst vor jemandem erniedrigen, herabsetzen | ||
+ | |||
+ | Herkunft: | ||
+ | |||
+ | aus dem mittelhochdeutschen diemüetigen[Quellen fehlen] | ||
+ | |||
+ | Synonyme: | ||
+ | |||
+ | [1, 2] degradieren, diskreditieren, erniedrigen, herabsetzen, herabwürdigen, kränken, verletzen | ||
+ | |||
+ | Sinnverwandte Wörter: | ||
+ | |||
+ | [1] diskriminieren, mobben, schlecht machen | ||
+ | [2] zu Kreuze kriechen | ||
+ | |||
+ | Gegenwörter: | ||
+ | |||
+ | [1] jemanden achten, würdigen | ||
+ | [2] sich selbst achten | ||
+ | |||
+ | Oberbegriffe: | ||
+ | |||
+ | [1] agieren, handeln | ||
+ | [2] sich verhalten | ||
+ | |||
+ | Unterbegriffe: | ||
+ | |||
+ | [1] beleidigen, beschämen, blamieren, missbrauchen, ohrfeigen, schänden, schlagen, verletzen | ||
+ | [2] sich blamieren, sich erniedrigen | ||
+ | |||
+ | Beispiele: | ||
+ | |||
+ | [1] Seine Worte haben ihn zutiefst verletzt und gedemütigt. | ||
+ | [2] Wer sich selbst zu oft demütigt, dessen Ansehen schwindet. | ||
+ | |||
+ | Wortbildungen: | ||
+ | |||
+ | Demütigung | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | |||
+ | |||
+ | * «Сестри Річинські» (вид. 1964) Ірина Вільде | ||
+ | * Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 10. — С. 465. | ||
+ | * Большой толковый словарь русских глаголов. - М.: АСТ-Пресс Книга 2009 | ||
+ | * Большой толковый словарь русских глаголов. - М.: АСТ-Пресс Книга.. Составители: Людмила Бабенко, Ирина Волчкова, Юрий Казарин, Маргарита Кусова, Михаил Мухин, Анна Плотникова, Елена Плотникова, Татьяна Попова, Татьяна Сивкова. 2009. | ||
+ | * Cambridge Advanced Learner's Dictionary & Thesaurus © Cambridge University Press | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
Рядок 34: | Рядок 124: | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | ||
[[Категорія:Слова 2018 року]] | [[Категорія:Слова 2018 року]] | ||
+ | |||
+ | * http://sum.in.ua/s/Upokorjuvatysja | ||
+ | |||
+ | * http://ukrlit.org/slovnyk/упокорюватися | ||
+ | |||
+ | * https://ukrainian_explanatory.academic.ru/185336/упокорюватися | ||
+ | |||
+ | * https://dictionary.cambridge.org/ru/словарь/английский/humble | ||
+ | |||
+ | * https://de.wiktionary.org/wiki/demütigen | ||
+ | |||
+ | * https://verbs_ru.academic.ru/3810 |
Поточна версія на 13:36, 17 листопада 2018
Упокорюватися, -рююся, -єшся, сов. в. упоко́ритися, -рюся, -ришся, гл. Смиряться, смириться, изъявить покорность. Твій панотець впокоривсь перед нами. К. ЦН. 175.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Словник української мови Академічний тлумачний словник (1970—1980)
УПОКО́РЮВАТИСЯ (ВПОКО́РЮВАТИСЯ), -ююся, -юєшся, упокоря́тися (впокоря́тися), -я́юся, -я́єшся, недок., упоко́ритися (впоко́ритися), -рюся, -ришся, док.
1. Ставати покірним, слухняним, коритися чиїйсь волі. Сташка просила пробачення, хоч не почувала за собою жодної вини, хоч зроду-віку так не упокорювалась ні перед ким (Ірина Вільде, Сестри.., 1958, 549)..
2. тільки недок. Пас. до упокорювати.
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 10. — С. 465.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
.Див. також
Іноземні словники
Русский
Большой толковый словарь русских глаголов. - М.: АСТ-Пресс Книга 2009
СМИРЯ́ТЬСЯ, несов. (сов. смири́ться), с кем-чем, перед кем-чем. Приходить (прийти) в состояние покорности кому-, чему-л., подавляя в себе внутреннее сопротивление, протест, несогласие с кем-, чем-л.; Син.: покоряться, примиряться; Ант.: бунтовать [impf. to humble, submit oneself (to), cause oneself to lose pride; to resign oneself (to), be resigned (to), learn to live (with)]. Он смирился с тем, что в дни ответственных игр ему приходилось сидеть на скамейке запасных. Скворцов не ходил на тренировки: неумение смиряться, уступать кому-либо в чем угодно очень мешало ему.
English
to humble
verb UK /ˈhʌm.bəl/ US /ˈhʌm.bəl/ to make someone understand that they are not as important or special as they thought:
He was humbled by the child's generosity. The world champion was humbled (= unexpectedly defeated) by an unknown outsider in last night's race.
Deutsch
demütigen
Worttrennung:
de·mü·ti·gen, Präteritum: de·mü·tig·te, Partizip II: ge·de·mü·tigt
Aussprache:
IPA: [ˈdeːˌmyːtɪɡn̩], Präteritum: [ˈdeːˌmyːtɪçtə], Partizip II: [ɡəˈdeːˌmyːtɪçt] Hörbeispiele: demütigen, Präteritum: —, Partizip II: — Reime: -eːmyːtɪɡn̩
Bedeutungen:
[1] transitiv: jemanden durch Worte oder Handlungen erniedrigen, in seiner Würde und seinem Stolz verletzen [2] reflexiv: sich selbst vor jemandem erniedrigen, herabsetzen
Herkunft:
aus dem mittelhochdeutschen diemüetigen[Quellen fehlen]
Synonyme:
[1, 2] degradieren, diskreditieren, erniedrigen, herabsetzen, herabwürdigen, kränken, verletzen
Sinnverwandte Wörter:
[1] diskriminieren, mobben, schlecht machen [2] zu Kreuze kriechen
Gegenwörter:
[1] jemanden achten, würdigen [2] sich selbst achten
Oberbegriffe:
[1] agieren, handeln [2] sich verhalten
Unterbegriffe:
[1] beleidigen, beschämen, blamieren, missbrauchen, ohrfeigen, schänden, schlagen, verletzen [2] sich blamieren, sich erniedrigen
Beispiele:
[1] Seine Worte haben ihn zutiefst verletzt und gedemütigt. [2] Wer sich selbst zu oft demütigt, dessen Ansehen schwindet.
Wortbildungen:
Demütigung
Джерела та література
- «Сестри Річинські» (вид. 1964) Ірина Вільде
- Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 10. — С. 465.
- Большой толковый словарь русских глаголов. - М.: АСТ-Пресс Книга 2009
- Большой толковый словарь русских глаголов. - М.: АСТ-Пресс Книга.. Составители: Людмила Бабенко, Ирина Волчкова, Юрий Казарин, Маргарита Кусова, Михаил Мухин, Анна Плотникова, Елена Плотникова, Татьяна Попова, Татьяна Сивкова. 2009.
- Cambridge Advanced Learner's Dictionary & Thesaurus © Cambridge University Press