Відмінності між версіями «Хвалько»
(→Медіа) |
|||
(не показані 5 проміжних версій 3 учасників) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
+ | [[Файл:Хвалько2.jpg|міні]] | ||
'''Хвалько, -ка, '''''м. ''Хвастунъ. ''Поки хвалько нахвалиться, чванько начваниться, будько набудеться, а батько наб’ється. ''Ном. № 5680. | '''Хвалько, -ка, '''''м. ''Хвастунъ. ''Поки хвалько нахвалиться, чванько начваниться, будько набудеться, а батько наб’ється. ''Ном. № 5680. | ||
+ | |||
+ | Хвалько - Той, хто любить хвалити себе, хизуватися, хвастати чим-небудь; хвастун. | ||
[[Категорія:Хв]] | [[Категорія:Хв]] | ||
Рядок 5: | Рядок 8: | ||
'''Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 33.''' | '''Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 33.''' | ||
ХВАЛЬКО́, а, чол., розм. Хвалькувата людина; хвастун. Поки хвалько нахвалиться — будько набудеться (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 171); Який той Матій дурний — а хвалько!.. (Іван Франко, I, 1955, 118); [1-й парубок:] Хвалився мені один товариш, що ніби покохала його дівчина, та ще й неабияка, а баришня, ну тільки мені здається, що він великий хвалько та ще й брехун!.. (Марко Кропивницький, II, 1958, 442); [Часник:] У нього завжди була одна порча і зараз є: дуже любить вихвалятися, такий хвалько (Олександр Корнійчук, П'єси, 1947, 284); Каринський подумав, що перед ним неабиякий хвалько. Спитав не без іронії: — Ви такі певні цього? (Юрій Шовкопляс, Інженери, 1956, 70). | ХВАЛЬКО́, а, чол., розм. Хвалькувата людина; хвастун. Поки хвалько нахвалиться — будько набудеться (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 171); Який той Матій дурний — а хвалько!.. (Іван Франко, I, 1955, 118); [1-й парубок:] Хвалився мені один товариш, що ніби покохала його дівчина, та ще й неабияка, а баришня, ну тільки мені здається, що він великий хвалько та ще й брехун!.. (Марко Кропивницький, II, 1958, 442); [Часник:] У нього завжди була одна порча і зараз є: дуже любить вихвалятися, такий хвалько (Олександр Корнійчук, П'єси, 1947, 284); Каринський подумав, що перед ним неабиякий хвалько. Спитав не без іронії: — Ви такі певні цього? (Юрій Шовкопляс, Інженери, 1956, 70). | ||
+ | |||
+ | ==Синоніми== | ||
+ | ХВАЛЬКО́ розм. (людина, яка любить хвалити себе, хвастати ким-, чим-небудь), ХВАСТУ́Н підсил. розм., ХВАСТ підсил. розм., ВИХВАЛЯ́КА підсил. розм.; САМОХВА́Л, САМОХВА́ЛЕЦЬ (той, хто хвалить себе); ФАНФАРО́Н розм. (хвалькуватий базіка). Якщо Леон не пустодзвін, не хвалько і підприємство його справді так розвивається, як він тут наплескав, то йому, мабуть, скоро доведеться поширити виробництво (Ірина Вільде); Отой Вітя, що сидить на третій парті від столу, страшенний хвастун (О. Іваненко); [Данило:] От уже й видко, що ти хваст! Чого ж то так, що як про тебе, то й пісня буде, а про мене ні? (І. Карпенко-Карий); Всі прозвали вихваляку, Вихваляку, Задаваку: Кіт-хвастун (Г. Бойко); І в великому натхненні Хоче ділом доказати [Атта Троль], Що не марний самохвалець, А митець великий справді (Леся Українка). | ||
+ | |||
+ | ==Відмінювання== | ||
+ | '''Називний''' хвалько | ||
+ | |||
+ | '''Родовий''' хвалька | ||
+ | |||
+ | '''Давальний''' хвалькові, хвальку | ||
+ | |||
+ | '''Знахідний''' хвалька | ||
+ | |||
+ | '''Орудний''' хвальком | ||
+ | |||
+ | '''Місцевий''' на/у хвалькові, хвальку | ||
+ | |||
+ | '''Кличний''' хвальку | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 10: | Рядок 31: | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Index.jpeg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Index.jpeg|x140px]] | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
|} | |} | ||
Рядок 19: | Рядок 38: | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
+ | Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 33. | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | https://www.youtube.com/watch?v=shXxvBEqZX4 | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/ | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] |
[[Категорія:Слова 2018 року]] | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Поточна версія на 00:14, 2 жовтня 2021
Хвалько, -ка, м. Хвастунъ. Поки хвалько нахвалиться, чванько начваниться, будько набудеться, а батько наб’ється. Ном. № 5680.
Хвалько - Той, хто любить хвалити себе, хизуватися, хвастати чим-небудь; хвастун.
Зміст
Сучасні словники
Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 33. ХВАЛЬКО́, а, чол., розм. Хвалькувата людина; хвастун. Поки хвалько нахвалиться — будько набудеться (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 171); Який той Матій дурний — а хвалько!.. (Іван Франко, I, 1955, 118); [1-й парубок:] Хвалився мені один товариш, що ніби покохала його дівчина, та ще й неабияка, а баришня, ну тільки мені здається, що він великий хвалько та ще й брехун!.. (Марко Кропивницький, II, 1958, 442); [Часник:] У нього завжди була одна порча і зараз є: дуже любить вихвалятися, такий хвалько (Олександр Корнійчук, П'єси, 1947, 284); Каринський подумав, що перед ним неабиякий хвалько. Спитав не без іронії: — Ви такі певні цього? (Юрій Шовкопляс, Інженери, 1956, 70).
Синоніми
ХВАЛЬКО́ розм. (людина, яка любить хвалити себе, хвастати ким-, чим-небудь), ХВАСТУ́Н підсил. розм., ХВАСТ підсил. розм., ВИХВАЛЯ́КА підсил. розм.; САМОХВА́Л, САМОХВА́ЛЕЦЬ (той, хто хвалить себе); ФАНФАРО́Н розм. (хвалькуватий базіка). Якщо Леон не пустодзвін, не хвалько і підприємство його справді так розвивається, як він тут наплескав, то йому, мабуть, скоро доведеться поширити виробництво (Ірина Вільде); Отой Вітя, що сидить на третій парті від столу, страшенний хвастун (О. Іваненко); [Данило:] От уже й видко, що ти хваст! Чого ж то так, що як про тебе, то й пісня буде, а про мене ні? (І. Карпенко-Карий); Всі прозвали вихваляку, Вихваляку, Задаваку: Кіт-хвастун (Г. Бойко); І в великому натхненні Хоче ділом доказати [Атта Троль], Що не марний самохвалець, А митець великий справді (Леся Українка).
Відмінювання
Називний хвалько
Родовий хвалька
Давальний хвалькові, хвальку
Знахідний хвалька
Орудний хвальком
Місцевий на/у хвалькові, хвальку
Кличний хвальку
Ілюстрації
![]() |
Медіа
Див. також
Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 33.
Джерела та література
https://www.youtube.com/watch?v=shXxvBEqZX4