Відмінності між версіями «Красно»
(не показано одну проміжну версію цього учасника) | |||
Рядок 6: | Рядок 6: | ||
===[http://sum.in.ua/s/krasno Академічний тлумачний словник (1970—1980)]=== | ===[http://sum.in.ua/s/krasno Академічний тлумачний словник (1970—1980)]=== | ||
+ | |||
'''КРАСНО''' | '''КРАСНО''' | ||
− | 1. | + | 1. Красно при долині Квітонька цвіла (Павло Грабовський, I, 1959, 95); Життя усіх нас красно розцвіло лише в безсмертнім Жовтні (Павло Тичина, II, 1947, 223); Було дуже красно так іти і виспівувати.. уволю (Агата Турчинська, Зорі.., 1950, 6). |
Красно говорити — доладно або пишномовно говорити. Скільки раз я красно виголошував їх на зібраннях! Але ніколи досі ті думки не чіпали мене глибоко (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 260); Хоч і не красно говорили [промовці], та в запалі щирістю і голосом брали (Іван Ле, Міжгір'я, 1953, 235). | Красно говорити — доладно або пишномовно говорити. Скільки раз я красно виголошував їх на зібраннях! Але ніколи досі ті думки не чіпали мене глибоко (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 260); Хоч і не красно говорили [промовці], та в запалі щирістю і голосом брали (Іван Ле, Міжгір'я, 1953, 235). | ||
2. Щиро, сердечно, люб'язно. Прийшов [Іванко] до царя, красно привітався (Андрій Калин, Закарп. казки, 1955, 12); Кланяюсь тобі, роде, найперше — і вам, мир, красно дякую (Юрій Яновський, I, 1954, 35). | 2. Щиро, сердечно, люб'язно. Прийшов [Іванко] до царя, красно привітався (Андрій Калин, Закарп. казки, 1955, 12); Кланяюсь тобі, роде, найперше — і вам, мир, красно дякую (Юрій Яновський, I, 1954, 35). | ||
+ | |||
+ | 3. Який відзначається надзвичайною красою, милує око гармонією барв, ліній і т. ін.; дуже гарний. || Який має дуже привабливий вигляд; який справляє надзвичайно приємне, сильне враження. || Надзвичайно приємний для слуху; милозвучний. | ||
+ | |||
+ | 4. Який має надзвичайні позитивні риси, моральні якості і т. ін. (про людину). || Наділений надзвичайним умінням робити що-небудь. | ||
+ | |||
+ | 5. Довершений за формою і змістом; досконалий. || Який вирізняється з-поміж інших подібних явищ, предметів тощо своїми надзвичайними якостями, особливостями і т. ін. || Дуже ясний, теплий, сонячний (про погоду, день, пору року і т. ін.). || Який є сприятливим, корисним для кого-, чого-небудь; доцільний, ефективний. || Надзвичайно вдалий, влучний. | ||
+ | |||
+ | 6. Сповнений високого значення, глибокого змісту, пов'язаний з благородними ідеалами, високою метою. || Дуже сприятливий для кого-, чого-небудь; щасливий. || Пов'язаний з радісними, приємними почуттями, переживаннями, подіями і т. ін. | ||
+ | |||
+ | 7. у знач. ім. прекра́сне, -ного, с. Те, що є втіленням краси, що відповідає її ідеалам, викликає у людини найвищу естетичну насолоду. | ||
===[https://uk.worldwidedictionary.org/%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%81%D0%BD%D0%BE Словник синонімів]=== | ===[https://uk.worldwidedictionary.org/%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%81%D0%BD%D0%BE Словник синонімів]=== |
Поточна версія на 21:53, 7 листопада 2018
Красно, нар. Хорошо, прекрасно, красиво. Красно в садочку. МВ. І. 140. Три дні не живився, а красно дивився. Ном. № 12567. На гуслях грає, красно співає. АД. І. 33. Красно, красненько дя́кую. Очень, весьма благодаренъ. (Галиц.). Ум. Красненько, красне́сенько.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
Академічний тлумачний словник (1970—1980)
КРАСНО
1. Красно при долині Квітонька цвіла (Павло Грабовський, I, 1959, 95); Життя усіх нас красно розцвіло лише в безсмертнім Жовтні (Павло Тичина, II, 1947, 223); Було дуже красно так іти і виспівувати.. уволю (Агата Турчинська, Зорі.., 1950, 6).
Красно говорити — доладно або пишномовно говорити. Скільки раз я красно виголошував їх на зібраннях! Але ніколи досі ті думки не чіпали мене глибоко (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 260); Хоч і не красно говорили [промовці], та в запалі щирістю і голосом брали (Іван Ле, Міжгір'я, 1953, 235).
2. Щиро, сердечно, люб'язно. Прийшов [Іванко] до царя, красно привітався (Андрій Калин, Закарп. казки, 1955, 12); Кланяюсь тобі, роде, найперше — і вам, мир, красно дякую (Юрій Яновський, I, 1954, 35).
3. Який відзначається надзвичайною красою, милує око гармонією барв, ліній і т. ін.; дуже гарний. || Який має дуже привабливий вигляд; який справляє надзвичайно приємне, сильне враження. || Надзвичайно приємний для слуху; милозвучний.
4. Який має надзвичайні позитивні риси, моральні якості і т. ін. (про людину). || Наділений надзвичайним умінням робити що-небудь.
5. Довершений за формою і змістом; досконалий. || Який вирізняється з-поміж інших подібних явищ, предметів тощо своїми надзвичайними якостями, особливостями і т. ін. || Дуже ясний, теплий, сонячний (про погоду, день, пору року і т. ін.). || Який є сприятливим, корисним для кого-, чого-небудь; доцільний, ефективний. || Надзвичайно вдалий, влучний.
6. Сповнений високого значення, глибокого змісту, пов'язаний з благородними ідеалами, високою метою. || Дуже сприятливий для кого-, чого-небудь; щасливий. || Пов'язаний з радісними, приємними почуттями, переживаннями, подіями і т. ін.
7. у знач. ім. прекра́сне, -ного, с. Те, що є втіленням краси, що відповідає її ідеалам, викликає у людини найвищу естетичну насолоду.
Словник синонімів
КРАСНО - Щиро (від усієї душі, від чистого серця - дякувати комусь, вітати, поздоровляти когось тощо), СЕРДЕ́ЧНО, ЩИРОСЕРДЕ́ЧНО, ЩИРОСЕ́РДО[ЩИРОСЕ́РДНО], КРА́СНО.
фольк. Щиро вітаю Вас з родиною і товариством (Леся Українка); Сердечно дякую за бажання подарувати мені Ваші новели (М. Коцюбинський); Щиросердечно поздоровляти когось із святом; В сосновий бір, на Псло, Радивон щиросердо всіх запрошує (К. Гордієнко); - Кланяюсь тобі, роде, найперше - і вам, мир, красно дякую (Ю. Яновський).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Інтернет джерела
https://uk.worldwidedictionary.org/%D0%BA%D1%80%D0%B0%D1%81%D0%BD%D0%BE