Відмінності між версіями «Кватера»
(→Ілюстрації) |
|||
(не показані 5 проміжних версій ще одного учасника) | |||
Рядок 13: | Рядок 13: | ||
4. діал. Кватирка (у 2 знач.). Ой одсунув козак Нечаєнко кватиру од ринку (Сл. Гр.). | 4. діал. Кватирка (у 2 знач.). Ой одсунув козак Нечаєнко кватиру од ринку (Сл. Гр.). | ||
+ | |||
+ | 5. Частина житлового будинку, що складається звичайно з однієї або кількох кімнат, кухні, передпокою тощо, з окремим ходом; кватира, помешкання, хата. Сімейні робітники одержують у великих будинках окремі квартири з двох, трьох і чотирьох кімнат (Народна творчість та етнографія, 5, 1967, 16); | ||
+ | // Житлове приміщення; житло. По один бік в домі од вулиці була волость, по другий бік — школа й квартира для вчителя (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 68); | ||
+ | // Приміщення, яке наймають на певних умовах для тимчасового проживання. Миша живе на квартирі у одного учителя, у того ж, що жив торік (Леся Українка, V, 1956, 8); Сотник та десятник, як навіжені, бігали по хатах, шукаючи квартир (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 199); Дуже рідко він зупинявся на квартирі з кимось удвох, а завжди сам (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 464). | ||
+ | Комунальна квартира див. комунальний; Ставати (стати) на квартиру див. ставати. | ||
+ | |||
+ | 6. тільки мн. Місце розташування військ у населеному пункті. От розвели їх [некрутів] по квартирах (Панас Мирний, I, 1949, 220); Стали ляхи по квартирах — нема ні ладу, ні проходу (Павло Тичина, I, 1957, 104). | ||
+ | |||
+ | 7. заст. Кватирка (у 2 знач.). Одсунь, господаре, квартиру, поглянь на небо й на ниву (Словник Грінченка). | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 24: | Рядок 33: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
− | + | {{#ev:youtube|REeRXtFX7R0}} | |
− | + | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | [http://sum.in.ua/s/kvartyra Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 130.] | ||
− | + | [http://sum.in.ua/s/kvatyra Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 132.] | |
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут журналістики]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут журналістики]] | ||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
[[Категорія:Слова 2018 року]] | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Поточна версія на 04:57, 21 листопада 2018
Квате́ра, -ри, ж. = Кватира. Мет. 378. Шевч. 346.
Сучасні словники
КВАТИ́РА, и, ж.
1. розм. Те саме, що кварти́ра 1, 2; помешкання, хата. Йому здавалося, що він спав в своїй кватирі (Н.-Лев., IV, 1956, 173); Отак розмовляючи, приятелі зайшли на кватиру, де жив Хома (Фр., IV, 1950, 310); [Відьма:] У Бендери Прийшли ми. Стояли З москалями на кватирах (Шевч., І, 1951, 366).
2. заст. Фаза (місяця). Перша кватира місяця.
3. заст. Шибка у вікні. Подивися, моя доню, в вишнюю [горішню] кватиру: спускаються козаченьки з гори на долину (Сл. Гр.).
4. діал. Кватирка (у 2 знач.). Ой одсунув козак Нечаєнко кватиру од ринку (Сл. Гр.).
5. Частина житлового будинку, що складається звичайно з однієї або кількох кімнат, кухні, передпокою тощо, з окремим ходом; кватира, помешкання, хата. Сімейні робітники одержують у великих будинках окремі квартири з двох, трьох і чотирьох кімнат (Народна творчість та етнографія, 5, 1967, 16); // Житлове приміщення; житло. По один бік в домі од вулиці була волость, по другий бік — школа й квартира для вчителя (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 68); // Приміщення, яке наймають на певних умовах для тимчасового проживання. Миша живе на квартирі у одного учителя, у того ж, що жив торік (Леся Українка, V, 1956, 8); Сотник та десятник, як навіжені, бігали по хатах, шукаючи квартир (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 199); Дуже рідко він зупинявся на квартирі з кимось удвох, а завжди сам (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 464).
Комунальна квартира див. комунальний; Ставати (стати) на квартиру див. ставати.
6. тільки мн. Місце розташування військ у населеному пункті. От розвели їх [некрутів] по квартирах (Панас Мирний, I, 1949, 220); Стали ляхи по квартирах — нема ні ладу, ні проходу (Павло Тичина, I, 1957, 104).
7. заст. Кватирка (у 2 знач.). Одсунь, господаре, квартиру, поглянь на небо й на ниву (Словник Грінченка).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Джерела та література
Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 130.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 132.