Відмінності між версіями «Лютити»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(не показані 8 проміжних версій ще одного учасника) | |||
Рядок 2: | Рядок 2: | ||
[[Категорія:Лю]] | [[Категорія:Лю]] | ||
− | + | ==Сучасні словники== | |
− | + | Тлумачення слова у сучасних словниках | |
+ | '''Лю́тити, -чу, -тиш, '''''гл. ''Сердить, раздражать. Желех. | ||
+ | [[Категорія:Лю]] | ||
− | + | {| class="wikitable" | |
+ | |- | ||
+ | ! Орфографія (словоформи) !! однина !! множина | ||
+ | |- | ||
+ | | || Наказовий спосіб || | ||
+ | |- | ||
+ | | 1 особа || || люті́мо, люті́м | ||
+ | |- | ||
+ | | 2 особа || люти́ || люті́ть | ||
+ | |- | ||
+ | | || МАЙБУТНІЙ ЧАС || | ||
+ | |- | ||
+ | | 1 особа || люти́тиму || люти́тимемо, люти́тимем | ||
+ | |- | ||
+ | | 2 особа || люти́тимеш || люти́тимете | ||
+ | |- | ||
+ | | 3 особа || люти́тиме || люти́тимуть | ||
+ | |- | ||
+ | | || ТЕПЕРІШНІЙ ЧАС || | ||
+ | |- | ||
+ | | 1 особа || лючу́ || лютимо́, люти́м | ||
+ | |- | ||
+ | | 2 особа || люти́ш || лютите́ | ||
+ | |- | ||
+ | | 3 особа || люти́ть || лютя́ть | ||
+ | |- | ||
+ | | || МИНУЛИЙ ЧАС || | ||
+ | |- | ||
+ | | чол. р. || люти́в || люти́ли | ||
+ | |- | ||
+ | | жін. р. || люти́ла || люти́ли | ||
+ | |- | ||
+ | | сер. р. || люти́ло || люти́ли | ||
+ | |- | ||
+ | | || ДІЄПРИСЛІВНИК || | ||
+ | |- | ||
+ | | ТЕПЕРІШНІЙ ЧАС|| лютячи || | ||
+ | |- | ||
+ | | МИНУЛИЙ ЧАС || лютивши || | ||
+ | |- | ||
+ | ЛЮТИ́ТИ (дуже сердити, доводити до крайнього гніву), РОЗЛЮ́ЧУВАТИ, РОЗЛЮТО́ВУВАТИ, РОЗ’ЯРЯ́ТИ, ОЗВІ́РЮВАТИрозм.,БІСИ́ТИрозм.рідше. - Док.: розлютува́ти, розлюти́ти, роз’ю́ши́ти, роз’яри́ти, озві́рити, збіси́ти, осатани́тирозм.рідше.Він не здобув кохання Олесі, і свідомість своєї безпорадності перед дівчиною часом лютила його (М. Ю. Тарновський); Мовчанка ще дужче розлючує його (А. Хижняк); Ми думали, що биття озвірить учителя, розсердить, розлютить його (І. Франко); Розмовляли [відвідувачі] по-мадярськи, і це мене ще більше роз’юшило (переклад С. Масляка); Летить [Турн], щоб потрошить Троян; І роз’ярив дружину злую (І. Котляревський); Ізмалечку бісять мене дармоїди (І. Муратов); Відмовилась [наречена] од подарунка, хоч як не вмовляв її хлопець. Ця впертість збісила парубка (М. Стельмах). - Пор. се́рдити | ||
− | + | СЕ́РДИТИ (викликати почуття гніву), ГНІВИ́ТИ, ГНІ́ВАТИ, ПРОГНІВЛЯ́ТИ, ЗЛИ́ТИ, ЗЛОСТИ́ТИ, ОЗЛО́БЛЮВАТИ, ОЗЛОБЛЯ́ТИ. - Док.: розсе́рдити, осе́рдитирідшерозгніви́ти, розгні́вати, прогніви́ти, прогні́вати, погніви́ти, угнівити[вгніви́ти]рідшерозізли́ти, обізли́ти, озли́ти, озлоби́ти. А ввечері мій Ярема(От хлопець звичайний!), Щоб не сердить отамана, Покинув Оксану (Т. Шевченко); З ким жити, того не гнівити (прислів’я); Ще злить мене сей культ празникування, все одно як культ вінчання (Леся Українка); Незрозуміла Гальванескова балаканина дратувала й злостила її (Ю. Смолич); [Одарка:] Йому, бач, співи на думці, а до мене й не забалака!.. Чим я тебе прогнівила?.. (М. Кропивницький). - Пор. 2. дратува́ти, люти́ти. | |
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ==Ілюстрації== | |
− | 3 | + | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" |
− | + | |- valign="top" | |
− | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:1109psy_4.jpg|x140px]] | |
− | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Zlost-3.jpg|x140px]] | |
− | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[75_main_new.1511553269.jpg|x140px]] | |
− | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Злость.jpg|x140px]] | |
− | + | |} | |
− | + | ||
− | + | ==Медіа== | |
− | + | ||
− | + | ==Див. також== | |
− | + | ||
− | + | ==Джерела та література== | |
− | + | ||
− | + | ==Зовнішні посилання== | |
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
+ | [[Категорія:Лю]] | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Педагогічний інститут]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Поточна версія на 04:05, 22 листопада 2018
Лю́тити, -чу, -тиш, гл. Сердить, раздражать. Желех.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках Лю́тити, -чу, -тиш, гл. Сердить, раздражать. Желех.
Орфографія (словоформи) | однина | множина | |
---|---|---|---|
Наказовий спосіб | |||
1 особа | люті́мо, люті́м | ||
2 особа | люти́ | люті́ть | |
МАЙБУТНІЙ ЧАС | |||
1 особа | люти́тиму | люти́тимемо, люти́тимем | |
2 особа | люти́тимеш | люти́тимете | |
3 особа | люти́тиме | люти́тимуть | |
ТЕПЕРІШНІЙ ЧАС | |||
1 особа | лючу́ | лютимо́, люти́м | |
2 особа | люти́ш | лютите́ | |
3 особа | люти́ть | лютя́ть | |
МИНУЛИЙ ЧАС | |||
чол. р. | люти́в | люти́ли | |
жін. р. | люти́ла | люти́ли | |
сер. р. | люти́ло | люти́ли | |
ДІЄПРИСЛІВНИК | |||
ТЕПЕРІШНІЙ ЧАС | лютячи | ||
МИНУЛИЙ ЧАС | лютивши |
![]() |
x140px | x140px | ![]() |