Відмінності між версіями «Сакви»
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
− | Сакви, -ко́в, ж. мн. 1) Сума переметная. Прив'язав сакви до тропу, взяв коня за повід. Мкр. Н. 11. 2) Родъ писанки. КС. 1891. VI. 374, 379. 3) Названіе двухъ взятокъ при игрѣ въ хвальку. КС. 1887. VI. 466. Ум. саківки. ї | + | '''Сакви''', -ко́в, ж. мн. 1) Сума переметная. Прив'язав сакви до тропу, взяв коня за повід. Мкр. Н. 11. 2) Родъ писанки. КС. 1891. VI. 374, 379. 3) Названіе двухъ взятокъ при игрѣ въ хвальку. КС. 1887. VI. 466. Ум. саківки. ї |
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== |
Поточна версія на 20:11, 15 жовтня 2018
Сакви, -ко́в, ж. мн. 1) Сума переметная. Прив'язав сакви до тропу, взяв коня за повід. Мкр. Н. 11. 2) Родъ писанки. КС. 1891. VI. 374, 379. 3) Названіе двухъ взятокъ при игрѣ въ хвальку. КС. 1887. VI. 466. Ум. саківки. ї
Зміст
Сучасні словники
САКВИ́, ко́в, мн. Дві з’єднані одним полотнищем торби, які перекидають через плече (на груди й спину) або через спину коня, осла і т. ін. Почепив [рибалка] собі сакви на плечі, У люльку пхнув огню, ціпок у руки взяв (Греб., І, 1957, 75); Остап скочив на берег, легким рухом закинув на плечі сакви й незабаром зник у чагарнику (Коцюб., І, 1955, 338); Часто він їздив уночі в хутір.. А вранці повертався на похмілля з саквами біля сідла, повними книшів, сала, самогону… (Головко, І, 1957, 83).
Сакви, ко́в, ж. мн. 1) Сума переметная. Прив’язав сакви до тропу, взяв коня за повід. Мкр. Н. 11. 2) Родъ писанки. КС. 1891. VI. 374, 379. 3) Названіе двухъ взятокъ при игрѣ въ хвальку. КС. 1887. VI. 466. Ум. Саківки.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Іншими мовами
Писанка - easter Egg
ПІДГОТОВКА ДО РОЗПИСУ ПИСАНКИ
Для людини, не обізнаної з секретами розпису писанки, може здатися, що справа ця складна, і під силу лише тому, хто гарно малює. Не бійтеся, спробуйте, і ви неодмінно досягнете успіху. Запам'ятайте, писанку пишуть не руки, а душа. Тобто, найголовніше - налаштуватися на відповідний настрій.Наші предки завжди молились перед будь-якою роботою і тому в усьому були майстрами. А що таке молитва? Це коли забуваєш всі незгоди, пробачаєш образи, відкидаєш погані думки. Тільки очищена від всього зайвого свідомість здатна відчувати і творити.
Яєчка
Підготуємо яєчка - курячі, гусячі, або качині, але обов'язково з чистою і гладенькою шкарлупкою. Якщо до Великодня кілька днів, пишіть по варених яйцях. Такі писанки будуть лежати у святковому кошику поруч із паскою. Коли свято неско-ро (писанки пишуть впродовж усього посту), для роботи потрібні видуті яєчка. З них потім можна зробити гарні обереги і подарувати близьким до свята. Видувають яєчка так: кінчиком ножа знизу яйця просвердлюємо маленьку дірочку, потім великим шприцом над мисочкою обережно вдуваємо всередину повітря. Тиск, що утворився, почне виштовхувати назовні вміст яйця. Не поспішайте, щоб яйце не тріснуло! Так продовжуємо до тих пір, поки жовток і білок не витечуть у миску. Тепер потрібно промити шкарлупку всередині водою. Для цього напустіть в неї шприцом води, покалатайте і видуйте. Ззовні промийте шкарлупку слабким розчином оцту. Він знежирить яйце, що дасть змогу фарбі рівномірно, без плям покривати писанку.
Писачок
Для писання писанок найкраще придбати інструмент, зроблений майстром. Але писачок можна виготовити і самотужки. На фото ви бачите два види писачків. Той, що зліва, робимо з консервної бляшанки за такою викройкою. За допомогою круглогубців скручуємо лієчку, слідкуючи, щоб шов був добре завальцьований, інакше розплавлений віск може витекти і капнути на яйце, зіпсувавши малюнок. Держачок до писачка потрібно зробити заздалегідь. Для цього беремо тонку гілочку, найкраще з ліщини, знімаємо кору і відрізаємо паличку довжиною 10-12 см. Потім розщеплюємо паличку, відгинаємо хвостик біля основи лієчки і вставляємо його в роз-щеп, міцно примотуючи тонким дротом. Дріт не тільки триматиме лієчку, а ще й не дасть держачку обгоріти на свічці. Писачок другого типу виготовляємо так: з мідної бляхи товщиною 0,2 - 0,4 мм вирізаємо маленький трикутник. Обрізаємо в нього кінчик і заокруглюємо низ. Так само за допомогою круглогубців скручуємо лієчку. Беремо паличку, за сантиметр від краю робимо дірочку, а потім старими ножицями розсвердлюємо її так, щоб лієчка міцно зайшла всередину, виглядаючи на однакову відстань з обох боків. Міцно перев'язуємо тонким дротом. Писачок готовий.
Фарби
В давнину люди самі робили барвники: чорний із сажі, коричневий з кори, жовтий з цибулиння. Зараз найзручніше користуватися харчовими барвниками. Фарби розводять так: три пакетики барвника засипте в півлітрову банку і залийте кип'ятком, але обережно, поставивши всередину ложку, щоб банка не тріснула від високої температури. Коли фарби трошки прохолонуть, додайте до них по ложці оцту. Для роботи також потрібні: олівець, гумка, свічка, сірники, бджолиний віск, серветки і лоток для яєць.
Джерела та література
1.Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 9. — С. 16.
2.Словарь української мови: в 4-х тт. / За ред. Б. Грінченка. — К., 1907—1909. — Т. 4. — С. 97.
3.Українські традиції[[1]]