Відмінності між версіями «Дослідник»
(не показані 3 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 27: | Рядок 27: | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:ds2.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:ds3.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:ds4.jpg|x140px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:ds6.jpg|x140px]] |
|} | |} | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | [https://www.youtube.com/watch?v=D83DwZFkj7w '''Дослідник відео'''] | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
Рядок 40: | Рядок 41: | ||
Першими російськими людьми, що висадилися в 1911 році на антарктичному материку, були Олександр Кучин, Дмитро Горев і Антон Омельченко. | Першими російськими людьми, що висадилися в 1911 році на антарктичному материку, були Олександр Кучин, Дмитро Горев і Антон Омельченко. | ||
Їх пам’ять увічнена. Іменем А. Кучина названий льодовик на Землі Уїлкса. Одна з бухт на березі Отса, де працювала експедиція Р. Скотта, названа ім’ям Омельченко. У морі Дейвіса, поблизу берега Правди, є острів Горєва. | Їх пам’ять увічнена. Іменем А. Кучина названий льодовик на Землі Уїлкса. Одна з бухт на березі Отса, де працювала експедиція Р. Скотта, названа ім’ям Омельченко. У морі Дейвіса, поблизу берега Правди, є острів Горєва. | ||
+ | |||
+ | [http://pogoda.rovno.ua/doslidniki-ukrayini'''Дослідники України'''] | ||
+ | |||
+ | Володимир Іванович Вернадський (1863—1945) | ||
+ | Вітчизняний природознавець, геолог, геохімік, мінералог, основопо- | ||
+ | ложник геохімії, радіогеології, біохімії. Академік, перший президент АН | ||
+ | України (1919—1921 рр.). Проводив дослідження в Україні (Полтавщина, | ||
+ | Житомирщина, Передкарпаття, Крим). Фундатор вчення про біосферу і ноо- | ||
+ | сферу, перший дослідник геохімічних закономірностей будови й складу Землі. | ||
+ | Під його керівництвом було проведено дослідження родовищ радіоактивних | ||
+ | елементів. | ||
+ | |||
+ | Павло Аполлонович Тутковський (1858—1930) | ||
+ | Український геолог, гідролог, географ, палеонтолог, академік АН Украї- | ||
+ | ни. Один з організаторів і перший директор Національного географічного | ||
+ | музею України. Автор наукових праць з питань мінералогії, палеонтології, | ||
+ | четвертинної геології. Запропонував теорію еолового походження лесів. Здій- | ||
+ | снив перші спроби фізико-географічного районування Волині, дав загальну | ||
+ | характеристику підземних вод України, розробив природне районування | ||
+ | України. | ||
+ | |||
+ | Степан Львович Рудницький (1877—1937) | ||
+ | Український географ, працював в університетах Львова, Кам’янця-Поділь- | ||
+ | ського, Праги, Харкова. Здійснив експедиції у Карпати, Закарпаття, Поділля, | ||
+ | Придніпров’я, досліджував басейн Дністра. Автор «Краткої географії України» | ||
+ | (1910—1914 рр.), шкільних підручників з географії України, наукових праць з | ||
+ | питань геоморфології та соціально-економічної географії, краєзнавства та зем- | ||
+ | лезнавства. Заклав підґрунтя політичної географії України, проголошував ідею | ||
+ | самостійності й незалежності України. Організатор і директор Українського | ||
+ | науково-дослідного інституту географії і картографії (1927). | ||
+ | |||
+ | Костянтин Григорович Воблий (1876—1947) | ||
+ | Український економгеограф, економіст, статистик, відомий дослідник | ||
+ | природи, академік АН України. Працював завідуючим кафедрою економіч- | ||
+ | ної географії Київського університету. Основні наукові праці присвячені про- | ||
+ | блемам розвитку і розміщення продуктивних сил України, створенню нових | ||
+ | галузей промисловості і комплексному розвитку районів. Розробив схему | ||
+ | економічного районування України. | ||
+ | |||
+ | Петро Степанович Погребняк (1900—1976) | ||
+ | Видатний природознавець, лісівник, ґрунтознавець, геоботанік, дослід- | ||
+ | ник ландшафтів, академік АН України. Організатор і директор Інституту | ||
+ | лісівництва. Займався вивченням екології рослин, лісового ґрунтознавства, | ||
+ | типології лісів. У 1852—1956 рр. провів велику роботу з вивчення природи | ||
+ | і залісення Олешківських пісків, стверджуючи, що даний ландшафт вто- | ||
+ | ринний. Започаткував освоєння великих піщаних територій Херсонщини. | ||
+ | Обґрунтував потребу створення в Україні широкої мережі еколого-географіч- | ||
+ | них центрів. З 1950 до 1962 р.— Голова Українського товариства охорони | ||
+ | природи. | ||
+ | |||
+ | Володимир Михайлович Кубійович (1900—1985) | ||
+ | Загальновизнаний світовим науковим співтовариством географ, демограф | ||
+ | і картограф. Наукові дослідження присвячені життю населення та особли- | ||
+ | востям розвитку господарства Карпат. Головний редактор 10-томної «Енци- | ||
+ | клопедії українознавства», один зі створювачів «Атласу України і суміжних | ||
+ | країн», «Географії українських і суміжних земель». Автор багатьох статей | ||
+ | з проблем географії України, розміщених в енциклопедіях зарубіжних країн. | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== |
Поточна версія на 15:45, 25 листопада 2017
Дослідник, -ка, м. Изслѣдователь. Вельми поважний дослідник польської старосвіщини. К. XII. 65.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках Словник української мови (Академічний тлумачний словник (1970—1980)) ДОСЛІ́ДНИК, а, чол.: 1. Той, хто займається науковими дослідженнями, вивченням, обслідуванням чого-небудь. 2. Той, хто провадить досліди, перев. над вирощуванням сільськогосподарських культур, виведенням нових сортів і т. ін.
Дослі́дник — людина, яка веде дослідження, займається науковими дослідженнями, вивченням, спостереженням, аналізом чого-небудь, сприяє отриманню нових знань. Дослідник займається дослідженням, пошуком знань, використовуючи будь-який систематичний метод (наприклад науковий метод), з метою встановлення фактів. В більш вузькому сенсі, дослідник — це людина, яка проводить досліди. Наприклад, аграрні дослідники провадять досліди з вирощування сільськогосподарських культур, виведення нових сортів тощо. Дослідники можуть працювати в наукових, промислових, навчальних, державних або приватних закладах та установах. Також можуть займатися приватними, особистими дослідженнями. Слово дослідник має наступні синоніми: 1. розвідник 2. вчений 3. науковець 4. винахідник 5. шукач 6. практик 7. експериментатор
Вікіпедія Досдіник
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Цікавий факт про дослідників Антарктики
Першими російськими людьми, що висадилися в 1911 році на антарктичному материку, були Олександр Кучин, Дмитро Горев і Антон Омельченко. Їх пам’ять увічнена. Іменем А. Кучина названий льодовик на Землі Уїлкса. Одна з бухт на березі Отса, де працювала експедиція Р. Скотта, названа ім’ям Омельченко. У морі Дейвіса, поблизу берега Правди, є острів Горєва.
Володимир Іванович Вернадський (1863—1945) Вітчизняний природознавець, геолог, геохімік, мінералог, основопо- ложник геохімії, радіогеології, біохімії. Академік, перший президент АН України (1919—1921 рр.). Проводив дослідження в Україні (Полтавщина, Житомирщина, Передкарпаття, Крим). Фундатор вчення про біосферу і ноо- сферу, перший дослідник геохімічних закономірностей будови й складу Землі. Під його керівництвом було проведено дослідження родовищ радіоактивних елементів.
Павло Аполлонович Тутковський (1858—1930) Український геолог, гідролог, географ, палеонтолог, академік АН Украї- ни. Один з організаторів і перший директор Національного географічного музею України. Автор наукових праць з питань мінералогії, палеонтології, четвертинної геології. Запропонував теорію еолового походження лесів. Здій- снив перші спроби фізико-географічного районування Волині, дав загальну характеристику підземних вод України, розробив природне районування України.
Степан Львович Рудницький (1877—1937) Український географ, працював в університетах Львова, Кам’янця-Поділь- ського, Праги, Харкова. Здійснив експедиції у Карпати, Закарпаття, Поділля, Придніпров’я, досліджував басейн Дністра. Автор «Краткої географії України» (1910—1914 рр.), шкільних підручників з географії України, наукових праць з питань геоморфології та соціально-економічної географії, краєзнавства та зем- лезнавства. Заклав підґрунтя політичної географії України, проголошував ідею самостійності й незалежності України. Організатор і директор Українського науково-дослідного інституту географії і картографії (1927).
Костянтин Григорович Воблий (1876—1947) Український економгеограф, економіст, статистик, відомий дослідник природи, академік АН України. Працював завідуючим кафедрою економіч- ної географії Київського університету. Основні наукові праці присвячені про- блемам розвитку і розміщення продуктивних сил України, створенню нових галузей промисловості і комплексному розвитку районів. Розробив схему економічного районування України.
Петро Степанович Погребняк (1900—1976) Видатний природознавець, лісівник, ґрунтознавець, геоботанік, дослід- ник ландшафтів, академік АН України. Організатор і директор Інституту лісівництва. Займався вивченням екології рослин, лісового ґрунтознавства, типології лісів. У 1852—1956 рр. провів велику роботу з вивчення природи і залісення Олешківських пісків, стверджуючи, що даний ландшафт вто- ринний. Започаткував освоєння великих піщаних територій Херсонщини. Обґрунтував потребу створення в Україні широкої мережі еколого-географіч- них центрів. З 1950 до 1962 р.— Голова Українського товариства охорони природи.
Володимир Михайлович Кубійович (1900—1985) Загальновизнаний світовим науковим співтовариством географ, демограф і картограф. Наукові дослідження присвячені життю населення та особли- востям розвитку господарства Карпат. Головний редактор 10-томної «Енци- клопедії українознавства», один зі створювачів «Атласу України і суміжних країн», «Географії українських і суміжних земель». Автор багатьох статей з проблем географії України, розміщених в енциклопедіях зарубіжних країн.