Відмінності між версіями «Камінець»
(не показані 4 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
− | '''Камінець, -нця́, '''''м. ''Ум. отъ '''камінь. '''1) Камышекъ. 2) Косточка у косточковыхъ плодовъ. ''Сливу ззів, а камінець кинув. ''3) | + | '''Камінець, -нця́, '''''м. ''Ум. отъ '''камінь. '''1) Камышекъ. 2) Косточка у косточковыхъ плодовъ. ''Сливу ззів, а камінець кинув. ''3) Синій камінець = Камінь 6. Мил. 31. |
[[Категорія:Ка]] | [[Категорія:Ка]] | ||
Рядок 12: | Рядок 12: | ||
* '''У порівняннях.''' ''Очі блищали, як дорогі камінці, вправлені в слонову кість (Нечуй-Левицький, II, 1956, 128).'' | * '''У порівняннях.''' ''Очі блищали, як дорогі камінці, вправлені в слонову кість (Нечуй-Левицький, II, 1956, 128).'' | ||
− | ♦ ''' | + | ♦ '''Кидати (кинути) камінці (камінець) у''' чийсь '''город''' — зачіпати кого-небудь словами, натяками. <br /> |
''— У чий це ти город кидаєш камінці?.. (Олександр Корнійчук, II, 1955, 286);<br /> | ''— У чий це ти город кидаєш камінці?.. (Олександр Корнійчук, II, 1955, 286);<br /> | ||
— ''Старенька лукаво підморгнула на молоду внучку хазяйки, що самр тихо балакала з юнаком. Дівчина відчула цей кивок, бистро глянула на стареньку і, нітрохи не змішавшися, голосно промовила: — Це вже в мій город камінець! (Гнат Хоткевич, I, 1966, 63).'' | — ''Старенька лукаво підморгнула на молоду внучку хазяйки, що самр тихо балакала з юнаком. Дівчина відчула цей кивок, бистро глянула на стареньку і, нітрохи не змішавшися, голосно промовила: — Це вже в мій город камінець! (Гнат Хоткевич, I, 1966, 63).'' | ||
Рядок 21: | Рядок 21: | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Kaminec221117.JPG]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Kaminec221117.JPG]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Kammen.JPG]] |
|} | |} | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
− | + | {{#ev:youtube|lqwO9C20qdE}} | |
==Див. також== | ==Див. також== | ||
− | + | * [http://idei-dekoru.com/tag/%D0%BA%D0%B0%D0%BC%D1%96%D0%BD%D1%86%D1%96 Камінці | Ідеї декору] | |
− | + | * [http://www.umoloda.kiev.ua/number/2723/171/95313/ «Їстівні» камінці] | |
− | + | ||
− | + | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | ||
[[Категорія:Слова 2017 року]] | [[Категорія:Слова 2017 року]] |
Поточна версія на 21:31, 22 листопада 2017
Камінець, -нця́, м. Ум. отъ камінь. 1) Камышекъ. 2) Косточка у косточковыхъ плодовъ. Сливу ззів, а камінець кинув. 3) Синій камінець = Камінь 6. Мил. 31.
Сучасні словники
КАМІНЕ́ЦЬ , нця, чол.
1. Зменш.-пестл. до камінь .
— Пісок, глина, невеличкі камінці зривались з-під його ніг і котилися додолу (Панас Мирний, I, 1954, 250);
— Можна кинути камінець у воду, і тоді тремтячі круги розбіжаться навколо (Олесь Донченко, VI, 1957, 12);
— Я пошукав у кишенях і знайшов запальничку. Вона довго не слухалась: камінець, мабуть, стерся (Ігор Муратов, Буковинська повість, 1959, 228);
— В деяких черепашках знаходять дорогоцінні камінці — перлини (Фізична географія, 5, 1956, 59);
- У порівняннях. Очі блищали, як дорогі камінці, вправлені в слонову кість (Нечуй-Левицький, II, 1956, 128).
♦ Кидати (кинути) камінці (камінець) у чийсь город — зачіпати кого-небудь словами, натяками.
— У чий це ти город кидаєш камінці?.. (Олександр Корнійчук, II, 1955, 286);
— Старенька лукаво підморгнула на молоду внучку хазяйки, що самр тихо балакала з юнаком. Дівчина відчула цей кивок, бистро глянула на стареньку і, нітрохи не змішавшися, голосно промовила: — Це вже в мій город камінець! (Гнат Хоткевич, I, 1966, 63).
2. розм. Кісточка (кісточкових плодів). Сливу з'їв, а камінець кинув (Словник Грінченка).
Ілюстрації
|
|