Відмінності між версіями «Очунювати»
(не показані 4 проміжні версії цього учасника) | |||
Рядок 18: | Рядок 18: | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
− | + | https://ru.wiktionary.org/wiki/очунювати | |
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | [http://h.ua/story/173114/ О. Довженко - Тарас Бульба] | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | http://sum.in.ua/s/ochunjuvaty | ||
+ | http://goroh.in.ua/очунювати | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут філології]] | ||
[[Категорія:Слова 2017 року]] | [[Категорія:Слова 2017 року]] |
Поточна версія на 22:52, 21 листопада 2017
Очунювати, -нюю, -єш, сов. в. очу́няти, -няю, -єш, гл. Приходить, прійти въ себя, оправиться, выздоровѣть. Г. Барв. 195. Як поїм я його (молока), то здається зараз і очуняю. Рудч. Ск. І. 133. Оце трохи очуняв, а то було так придавило, що трохи не вмер, кобиляче молоко п’ю. Верхнеднѣпр. у. Сивилла трохи очуняла. Котл. Ен. III. 15.
Зміст
Сучасні словники
1. Ставати здоровим, поправлятися після хвороби; одужувати. — Пийте на здоров'ячко та очунюйте, — тихо обізвався отець Харитін (Нечуй-Левицький, III, 1956, 186); Очунюю потроху, ходжу з палицею по городу, по садочку, спочиваю на старому ліжку (Степан Васильченко, II, 1959, 273); У Драгоманових ніяк не виведеться біда — тільки що очуняв Зоря від кору, тепер заслабла Рада (Леся Українка, V, 1956, 293); — Я лікував його як міг у лісі, ждав, поки очуняє (Василь Кучер, Чорноморці, 1956, 554).
2. Приходити до пам'яті; опритомнювати. Я.. входив до темпу справ, наче очунюючи після довгої млості (Юрій Яновський, II, 1958, 118); Коли Бульба очуняв від удару і глянув на Дністра, козаки вже були на човнах і гребли веслами (Олександр Довженко, I, 1958, 276); Довго була непритомною Вікторія і лише через годину очуняла і застогнала (Антон Хижняк, Тамара, 1959, 260).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
https://ru.wiktionary.org/wiki/очунювати