Відмінності між версіями «Зикати»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(→Ілюстрації) |
(→Ілюстрації) |
||
Рядок 13: | Рядок 13: | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:zikati.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:zikati.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:zikati2.jpg|x140px]] | ||
|} | |} | ||
Поточна версія на 14:44, 21 листопада 2017
Зикати, -каю, -єш, сов. в. зикнути, -ну, -неш, гл. Кричать, вскрикнуть. Дядько не схотів ще став зикати на його. Чуб. II. 8. Як не крикне, як не зикне. НВолын. у. Реве, лютує Византія, руками берег достає; достала, зикнула, встає. Шевч. 60.
Зміст
Сучасні словники
ЗИКАТИ, аю, аєш, недок., ЗИКНУТИ, ну, неш, док., розм. Різко кричати. Наш візник-молдуван зикнув на коні й пустив їх з гори щодуху (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 256).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 566.
Ілюстрації
![]() |
![]() |