Відмінності між версіями «Дурити»
(Створена сторінка: '''Дурити, -рю, -риш, '''''гл. ''Обманывать, дурачить. ''Що день Бога хвалить і що день людей дури...) |
(→Джерела та література) |
||
(не показано 6 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Дурити, -рю, -риш, '''''гл. ''Обманывать, дурачить. ''Що день Бога хвалить і що день людей дурить. ''Ном. № 3060. ''Не дуріте дітей ваших, що вони на світі на те тільки, щоб панувать. ''Шевч. 212. | '''Дурити, -рю, -риш, '''''гл. ''Обманывать, дурачить. ''Що день Бога хвалить і що день людей дурить. ''Ном. № 3060. ''Не дуріте дітей ваших, що вони на світі на те тільки, щоб панувать. ''Шевч. 212. | ||
[[Категорія:Ду]] | [[Категорія:Ду]] | ||
+ | |||
+ | |||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
+ | |||
+ | ДУРИТИ, дурю, дуриш, недок., перех. Обдурювати кого-небудь, навмисно вводити в оману словами чи вчинками. Не дуріте дітей ваших, Що вони на світі На те тілько, щоб панувать... (Тарас Шевченко, I, 1951, 332); Кайдашиха була зовсім здорова й дурила свою невістку (Нечуй-Левицький, II, 1956, 283); Той безсовісно дурив їх своїми легкими і веселими словами (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 128); | ||
+ | // Ставитися до кого-небудь недобросовісно, нечесно. Панам легко живеться на світі, а ти, хлопе, на них роби! Вони тебе дурять.., за твою гірку працю кажуть тобі ще платити, податками здирають... (Наталія Кобринська, Вибр., 1954, 46); — Скажіть нам, Андріяновичу, скільки хабара дав вам пан, щоб ви разом з ним народ дурили? (Анатолій Шиян, Гроза.., 1956, 514); | ||
+ | // Спокушати, зводити (дівчат). Давно се діялось, Ще як борці у нас ходили По селах та дівчат дурили (Тарас Шевченко, II, 1953, 77). | ||
+ | Дурити го́лову (із запереч. не голови́) — обдурювати кого-небудь, навмисно вводити в оману словами чи вчинками; позбавляти можливості тверезо міркувати. Дурив [посол] Мазепі голову, скільки міг (Юрій Яновський, I, 1958, 426); Нехай стара не дурить голови ні собі, ані дівці: хазяйський син не візьме убогої (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 8); Дурити світом — бути легковажним, несерйозно ставитися до всього. [Химка:] Хай, поки ще сам був, — дурив світом; а тепер, — ..пора і за розум узятись... (Панас Мирний, V, 1955, 241). | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:402BC98E-4860-4869-A924-2D8498E59022.jpeg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:1B652C39-D857-4759-90DD-90BF9CCFD459.jpeg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|kejDm4mb5Ks}} | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | |||
+ | http://sum.in.ua/s/duryty | ||
+ | |||
+ | https://m.youtube.com/watch?v=kejDm4mb5Ks | ||
+ | |||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут журналістики]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
Поточна версія на 20:47, 29 жовтня 2018
Дурити, -рю, -риш, гл. Обманывать, дурачить. Що день Бога хвалить і що день людей дурить. Ном. № 3060. Не дуріте дітей ваших, що вони на світі на те тільки, щоб панувать. Шевч. 212.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках
ДУРИТИ, дурю, дуриш, недок., перех. Обдурювати кого-небудь, навмисно вводити в оману словами чи вчинками. Не дуріте дітей ваших, Що вони на світі На те тілько, щоб панувать... (Тарас Шевченко, I, 1951, 332); Кайдашиха була зовсім здорова й дурила свою невістку (Нечуй-Левицький, II, 1956, 283); Той безсовісно дурив їх своїми легкими і веселими словами (Михайло Стельмах, Хліб.., 1959, 128); // Ставитися до кого-небудь недобросовісно, нечесно. Панам легко живеться на світі, а ти, хлопе, на них роби! Вони тебе дурять.., за твою гірку працю кажуть тобі ще платити, податками здирають... (Наталія Кобринська, Вибр., 1954, 46); — Скажіть нам, Андріяновичу, скільки хабара дав вам пан, щоб ви разом з ним народ дурили? (Анатолій Шиян, Гроза.., 1956, 514); // Спокушати, зводити (дівчат). Давно се діялось, Ще як борці у нас ходили По селах та дівчат дурили (Тарас Шевченко, II, 1953, 77).
Дурити го́лову (із запереч. не голови́) — обдурювати кого-небудь, навмисно вводити в оману словами чи вчинками; позбавляти можливості тверезо міркувати. Дурив [посол] Мазепі голову, скільки міг (Юрій Яновський, I, 1958, 426); Нехай стара не дурить голови ні собі, ані дівці: хазяйський син не візьме убогої (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 8); Дурити світом — бути легковажним, несерйозно ставитися до всього. [Химка:] Хай, поки ще сам був, — дурив світом; а тепер, — ..пора і за розум узятись... (Панас Мирний, V, 1955, 241).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Джерела та література
https://m.youtube.com/watch?v=kejDm4mb5Ks