Відмінності між версіями «Цяпка»
(→Сучасні словники) |
(→Ілюстрації) |
||
(не показано одну проміжну версію цього учасника) | |||
Рядок 41: | Рядок 41: | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Tsiapka.jpg|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Tsiapka.jpg|x140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення: | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Tsatka 1.gif|x140px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Photoicon.png|x140px]] | ||
Рядок 49: | Рядок 49: | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
+ | [http://ukrlit.org/slovnyk/%D1%86%D1%8F%D1%82%D0%BA%D0%B0 Цятка] | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== |
Поточна версія на 20:10, 1 грудня 2016
Цяпка, -ки, ж. 1) Точка, пятнышко. 2) Капелька. Желех. 3) = Ціпка. Вх. Пч. II. 11. 4) Ця́пку. Жалость, немножечко, капельку. Желех.
Зміст
Сучасні словники
и, ж., діал. цятка
Словозміна:
Відмінок | Однина | Множина |
---|---|---|
Називний | ця́пка | ця́пки |
Родовий | ця́пки | ця́пок |
Давальний | ця́пці | ця́пкам |
Знахідний | ця́пку | ця́пки |
Орудний | ця́пкою | ця́пками |
Місцевий | на/у ця́пці | на/у ця́пках |
Кличний | ця́пко | ця́пки |
Словник синонімів КРА́ПЛЯ (маленька куляста частинка якоїсь рідини), КА́ПЛЯ, КРАПЛИ́НА, КРАПЕЛИ́НАрозм., ЦЯ́ТКАрозм., КА́ПКАдіал., КАПЛИ́НАдіал., КРО́ПЛЯдіал., РОСИ́НКАрідко.Свіжа зелень розгойдалась, Розгулялась, попливла. Перші краплі засміялись До голодного зела (М. Рильський); Заблищали над щедрою нивою Каплі дощу, наче зерна пшениці (Я. Шпорта); Прокинуся - сонце і квіти побачу, І трави у світлих краплинах роси (Л. Первомайський); Крапелина тихо плакалась На розлуку з морем. Море щиро посміялося Над дитячим горем (А. Кримський); Дорохтей.. на кутніх зубах спробував золото, кинув його з цяткою крові на стіл (М. Стельмах); В її очах знов закрутилися сльози, та тепер вона не зупиняла, не ковтала їх, і вони полилися рясними капками на її шитво (І. Франко); Кров цю бачу й в цій годині: Звільна-стиха, по каплині То сльозить, то випливає (І. Франко); Кроплі роси, як розсипані перли, скрізь по траві і на листах блищали і висвічувались (О. Стороженко); Похмуре небо сипало дрібненькі росинки (О. Досвітній).
ПЛЯ́МА (частина поверхні, що виділяється своїм забарвленням, кольором, освітленням), ЛА́ТКА, ПЛІШИ́НАрозм.; ПЛЯ́МКА, ЦЯ́ТКАрозм.,ЦЯ́ТАрозм., ЦЯТИ́НАрозм. (невелика); ПІДПА́ЛИНА, ВІДМІ́ТИНА (перев. на тілі тварини, птаха); ЛЯ́ПКАрозм. (від чогось рідкого). Плями рум’янцю вкрили її обличчя (Є. Гуцало); Місячне сяйво пробивається крізь гілля і жовтими латками лежить на дорозі (П. Панч); Пильно і з острахом вдивлявся [Лукан] в кожну плямку на сніговій рівнині (Ю. Збанацький); Над садком, на світлій синяві неба, ледь помітною золотою цяткою вже викльовувалась вечорова зірка (І. Вирган); Невеликі цяти рум’янців виразно червоніли на білому змарнілому обличчі (Леся Українка); Шість пар поштових [голубів], рудих з сизими підпалинами, мав Борис (О. Копиленко); Зошит належав Галині Кукобі. Вже велика ляпка просто на обгортці неприємно вразила директора (О. Донченко).
Словник фразеологізмів
ко́жна ця́тка (ця́точка) чого. Щось найменше; найменша часточка чого-небудь. Нерушиме лише прагнення свідомості охопити собою всебуттєвість, тобто — наповнити любов’ю й радістю кожну цятку всесвіту (О. Бердник); Старий єгер Василь Гук поволі йшов густими заростями лісу. Ішов, як завжди, не поспішаючи, .. відчуваючи кожною цяткою тіла й душі доброзичливий спокій дубів, ліричну задуму беріз, древню щедрість запахущих сосон, що невтомно гудуть і шепочуть пісню вічності (О. Бердник); — Кожна цяточка життя відкриває очі у цілий світ. Хіба це так тяжко втямити? (О. Бердник).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |