Відмінності між версіями «Казатися»
(не показана одна проміжна версія ще одного учасника) | |||
Рядок 30: | Рядок 30: | ||
==Див.також== | ==Див.також== | ||
+ | |||
+ | https://uk.wikipedia.org | ||
http://www.promova.info/ | http://www.promova.info/ | ||
Рядок 36: | Рядок 38: | ||
http://sum.in.ua/ | http://sum.in.ua/ | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/ | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет права та міжнародних відносин]] |
[[Категорія:Слова 2016 року]] | [[Категорія:Слова 2016 року]] |
Поточна версія на 16:18, 17 листопада 2016
Сучасні словники
КАЗАТИСЯ, кажеться, недок., безос. 1. Те саме, що говоритися 1; мовитися. [Печариця:] От ти вже й розсердився! Чогок брате, іноді не кажеться? (Панас Мирний, V, 1955, 154); Краєвиди входять до діалога, як паузи такої розмови, де не кажеться всіх слів (Юрій Яновський, IV, 1959, 68). 2. Те саме, що оповідатися; розповідатися. Не так-то хутко діється, як швидко в казці кажеться (Українські народні казки, 1951, 197).
ГОВОРИТИСЯ, вориться, недок.
1. Бути сказаним, виголошеним; виголошуватися. Тут [у Ворохті] було ціле українське товариство, ..говорились промови, я мусив одповідати (Михайло Коцюбинський, III, 1956, 365); Як передати такі хвилини, в які нічого не говориться? Рубан мовчав, Ма не говорила ні слова (Юрій Яновський, I, 1958, 111);
// перен. Розповідатися, повідомлятися про що-небудь. Він навіть замугикав якусь пісню. В ній говорилося про башкирський аул, про красуню дівчину, про гірського орла гострозорого (Олесь Донченко, II, 1956, 36); В повідомленні Радянського Інформбюро від 7 серпня говорилося про вперті бої на Кексгольмському, Холмському. Смоленському і Білоцерківському напрямах (Василь Кучер, Чорноморці, 1956, 86).
2. безос. Мати бажання розмовляти, настрій говорити. Остап з Соломією сіли під вербою, але їм не говорилось (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 337).
3. Пас. до говорити 2. Дід мовчить, неначе не до його говориться (Нечуй-Левицький, I, 1956, 54); [Бугров:] Віжщ тобі говориться! (Іван Микитенко, II, 1957, 307).
♦ Як [то] говориться — як прийнято, як говорять. Голос її не був дуже сильний, але, як то говориться, «для дому» дуже приємний (Леся Українка, III, 1952, 502); Треба було, як говориться, «сховати гонор до кишені» (Ірина Вільде, Пов. і опов., 1949, 8).
ОПОВІДАТИСЯ, ається і заст. ОПОВІДУВАТИСЯ, ується, недок. Повідомлятися, описуватися; діставати вираження в оповіданні. Стислість, із якою звичаєм оповідається, повинна мати межі (Юрій Яновський, II, 1954, 83).
Джерела та література
Словник української мови: в 11 томах. — Том 4, 1973. — Стор. 71.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 2, 1971. — Стор. 101.
Словник української мови: в 11 томах. — Том 5, 1974. — Стор. 718.