Відмінності між версіями «Заспівати»
(→Ілюстрації) |
|||
(не показано 4 проміжні версії ще одного учасника) | |||
Рядок 73: | Рядок 73: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | |||
+ | {{#ev:youtube|8cgKWZGbm_s}} | ||
+ | {{#ev:youtube|IUj3xYvCjdE}} | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
+ | Фразеологічний словник | ||
+ | |||
+ | '''ЗАСПІВАТИ''' | ||
+ | |||
+ | '''і́ншої (не тіє́ї) заспіва́ти.''' Думати, поводитися, говорити за певних обставин не так, як раніше. | ||
+ | |||
+ | — Одружитесь, Іване Олександровичу, розживетесь на діток — іншої заспіваєте, бо в роти треба щось кидати. А поки що зривайте | ||
+ | квіти кохання!(М.Стельмах); | ||
+ | |||
+ | — Хіба б мені руки повсихали, щоб я не витягла тебе (Настю) за коси прилюдно з моєї хати! Тоді ти не тієї заспіваєш, голубко! — думала | ||
+ | Олександра (М. Коцюбинський). | ||
+ | |||
+ | '''як у Спа́сівку солове́йко заспіва́є, ірон.''' Уживається для повного заперечення змісту зазначеного речення; ніколи. | ||
+ | |||
+ | (Марися:) За вас я тоді вийду заміж, як у Спасівку соловейко заспіває (І. Карпенко-Карий). | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
Рядок 80: | Рядок 98: | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]] |
[[Категорія:Слова 2015 року]] | [[Категорія:Слова 2015 року]] | ||
[[Категорія:За]] | [[Категорія:За]] |
Поточна версія на 15:09, 1 грудня 2015
Заспівати. См. Заспівувати.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970-1980)
ЗАСПІВУВАТИ, ую, уєш, недок., ЗАСПІВАТИ, аю, аєш, док., перех. і без додатка.
1. Починати співати (про людей).
Приємний голос заспівує «Ой Дніпро, Дніпро...» (Яків Баш, П'єси, 1958, 89);
Отакий-то Перебендя, Старий та химерний! Заспіває весільної, А на журбу зверне (Тарас Шевченко, I, 1963, 54);
Що це? Дід раптом заспівав, відійшовши од мене, злившися з темрявою (Юрій Яновський, I, 1954, 73);
// тільки док.
Заговорити співучим голосом. Хаєцький.., збираючи канат на руку, заговорив-заспівав по-подільському: — Ой канате, канате, рідний наш брате! Ніде ми тебе не кинемо, скрізь понесемо з собою! (Олесь Гончар, III, 1959, 102);
// тільки док., перен.
Пройнятися почуттям радісного хвилювання, захоплення. Завтра знов сонце загляне в віконце, І збуджене серце моє заспіва (Леся Українка, I, 1951, 157).
♦ Що (якої, не тієї і т. ін.) заспівати — що сказати, як повестися за певних обставин.
Що ж тепер заспівають Яків, Настя, коли до їх дійде про се чутка? (Панас Мирний, IV, 1955, 64);
— От побачу, якої ти заспіваєш, коли опинишся у нас в штаті (Натан Рибак, Час, 1960, 428);
— Діждешся, Саво, і ти своєї слави... Прийдуть наші, і тоді ти не тієї заспіваєш! (Павло Автомонов, Коли розлуч. двоє, 1959, 266).
2. Починати кукурікати, щебетати і т. ін. (про птахів).
Починають заспівувать півні, і нічна тиша зразу озивається гомоном (Степан Васильченко, III, 1960, 148);
Загегали дикі гуси, простуючи кудись високо під необмеженим небом, заспівав над нивою жайворонок (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 112);
Знов сади зацвітуть, заспівають в садах солов'ї (Володимир Сосюра, II, 1958, 218).
3. перен. Починати мелодійно звучати (про музичні інструменти).
За рогом голосно заспівав баян, почувся дзвінкий дівочий сміх (Василь Кучер, Чорноморці, 1956, 46);
Заспівала скрипка. Тихо, несміло відгукнувся баян (Євген Кравченко, Сердечна розмова, 1957, 147);
// Починати видавати однотонні, протяжні звуки (про різні предмети).
Скрипнули двері, відчиняючись навстіж, заспівали на все подвір'я (Олесь Гончар, III, 1959, 319);
В руках у нього заспівав, засвистів фуганок, закрутилися над головою золоті стружки (Степан Чорнобривець, Визвол. земля, 1959, 176).
4. тільки док. Виконати, проспівати пісню.
[Одарка:] А яку я пісеньку склала про свою журбу!.. Нехай колись тобі заспіваю (Марко Кропивницький, I, 1958, 61);
— Як умру, то поховайте мене коло Пушкіна.. Заспівайте над могилою «Заповіт» Шевченка (Олександр Довженко, I, 1958, 209).
5. тільки недок. Виконувати заспів (у 2 знач.).
Рибалки взяли весла. Зоря заспівує. Мороз і Крим підтягують (Олександр Корнійчук, II, 1955, 216);
Заспівував Брат, і єднались в приспіві.. Гнучкі і дзвінкі молоді голоси (Леонід Первомайський, II, 1958, 396).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 324.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
Фразеологічний словник
ЗАСПІВАТИ
і́ншої (не тіє́ї) заспіва́ти. Думати, поводитися, говорити за певних обставин не так, як раніше.
— Одружитесь, Іване Олександровичу, розживетесь на діток — іншої заспіваєте, бо в роти треба щось кидати. А поки що зривайте квіти кохання!(М.Стельмах);
— Хіба б мені руки повсихали, щоб я не витягла тебе (Настю) за коси прилюдно з моєї хати! Тоді ти не тієї заспіваєш, голубко! — думала Олександра (М. Коцюбинський).
як у Спа́сівку солове́йко заспіва́є, ірон. Уживається для повного заперечення змісту зазначеного речення; ніколи.
(Марися:) За вас я тоді вийду заміж, як у Спасівку соловейко заспіває (І. Карпенко-Карий).