Відмінності між версіями «Звичка»
(→Див. також) |
|||
(не показана одна проміжна версія ще одного учасника) | |||
Рядок 71: | Рядок 71: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | |||
+ | {{#ev:youtube|tRSeuNzl4po}} | ||
==Іноземні словники== | ==Іноземні словники== | ||
Рядок 104: | Рядок 106: | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]] |
[[Категорія:Слова 2015 року]] | [[Категорія:Слова 2015 року]] | ||
[[Категорія:Зв]] | [[Категорія:Зв]] |
Поточна версія на 15:36, 1 грудня 2015
Зви́чка, -ки, ж. Привычка. Така звичка бісова. Мир. Пов. І. 116.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970-1980)
ЗВИ́ЧКА, и, жін.
1. Певний спосіб дії, життя, манера поведінки або висловлювання, схильність до чогось, що стали звичними, постійними для кого-небудь.
Славко мав звичку сідати на тім ослоні та й довбати перед собою патиком у землі ямку (Лесь Мартович, Тв., 1954, 229); — Та-ак! — Це «так» було у нього звичкою. Він завжди вимовляв його твердо й рішуче (Петро Козланюк, Весн. шум, 1952, 100); [Неофіт-раб:] Звичка до розкошів уїлась їй у серце, мов іржа, без них їй тяжко... (Леся Українка, II, 1951, 227); * Образно. Сумні акації цвітуть — така вже їх солодка звичка... (Володимир Сосюра, I, 1957, 187); // Властивість вдачі, характеру. — Гляди, сії ночі не налови раків, бо дуже щось регочеш, — зло увернула Ївга. — Не твоєї звички, — реготала Христя (Панас Мирний, III, 1954, 42).
♦ Узяти собі [за] звичку — дотримуватися певного способу дії, манери поведінки.
Взяв Кіндрат собі за звичку: Так і шастає в кущах, так і зирить у травичку, Чи не лупиться де птах (Дмитро Білоус, Пташ. голоси, 1956, 44);
♦ Входити (увійти і т. ін.) в звичку — ставати повсякденним, звичним. Увійшло, вкорінилося в звичку.
Буде каша і чарка вина, Старшина проведе перекличку. В нас хороший-таки старшина (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 148);
♦ За [своєю] звичкою — як завжди, як звик (звикла, звикли).
Михайло походжав по нашій малюсінькій кімнатці і, за своєю звичкою, мугикав якусь мелодію (Олесь Досвітній, Вибр., 1959, 57); Починаю своєю звичкою перебирати в думках старі сюжети новел (Степан Васильченко, Вибр., 1950, 45);
♦ Проти звички — не так, як завжди, не так, як звик (звикла, звикли і т. ін.).
Проти звички Воронов не пішов пішки додому, а поїхав машиною (Вадим Собко, Біле полум'я, 1952, 49).
2. Уміння, навик, набуті тренуванням, тривалим досвідом.
Замість привітання вони [мадьяри] відповіли хором: — Спасіба! — Без звички вони ще плутали слова подяки та привітання і часто вживали одне замість іншого (Олесь Гончар, Новели, 1954, 22);
Без звички в шахті ставало страшно (Яків Баш, Вибр., 1948, 30).
3. рідко. Те саме, що звичай
— Я ладна хоч би й зараз перейти на твою віру, — пристати до твоїх звичок (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 240); Нам [гуцулам] ні до чого диспути про мову, Де осмішили все вкраїнське ви [фашисти], Ми любимо свої пісні чудові І звички наші, повні простоти І щирості (Любов Забашта, Вибр., 1958, 222).
♦ За військовою (цивільною і т. ін.) звичкою — як заведено у військових (цивільних і т. ін.).
Дорош, зачувши своє прізвище, за військовою звичкою схопився, поправив гімнастьорку (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 120);
♦ За старою звичкою — як давно заведено, за традицією.
За старою звичкою всякий, хто побачить перших ластівок, вмивався холодною водою, щоб бути свіжим, як ластівка, і щоб на обличчі не появилося ластовиння (Михайло Томчаній, Готель.., 1960, 286).
4. до чого, рідко. Те саме, що звикання.
Довгий час, який проводила Марія на фронті поруч Вихора, а потім поступова звичка до його дружби могли, зрештою, заронити в її серце інше почуття (Василь Кучер, Чорноморці, 1956, 406).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 477.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Іноземні словники
habit noun 1.an acquired behavior pattern regularly followed until it has become almost involuntary:
the habit of looking both ways before crossing the street.
2.customary practice or use:
Daily bathing is an American habit.
3.a particular practice, custom, or usage:
the habit of shaking hands.
4.a dominant or regular disposition or tendency; prevailing character or quality:
She has a habit of looking at the bright side of things.
5.addiction, especially to narcotics (often preceded by the).
6.mental character or disposition:
a habit of mind.
7.characteristic bodily or physical condition.