Відмінності між версіями «Звичка»
(не показані 11 проміжних версій 3 учасників) | |||
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Зви́чка, -ки, '''''ж. ''Привычка. ''Така звичка бісова. ''Мир. Пов. І. 116. | '''Зви́чка, -ки, '''''ж. ''Привычка. ''Така звичка бісова. ''Мир. Пов. І. 116. | ||
− | [ | + | |
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | |||
+ | Академічний тлумачний словник (1970-1980) | ||
+ | |||
+ | '''ЗВИ́ЧКА, и, жін.''' | ||
+ | |||
+ | 1. Певний спосіб дії, життя, манера поведінки або висловлювання, схильність до чогось, що стали звичними, постійними для кого-небудь. | ||
+ | Славко мав звичку сідати на тім ослоні та й довбати перед собою патиком у землі ямку (Лесь Мартович, Тв., 1954, 229); | ||
+ | |||
+ | — Та-ак! — Це «так» було у нього звичкою. Він завжди вимовляв його твердо й рішуче (Петро Козланюк, Весн. шум, 1952, 100); | ||
+ | |||
+ | [Неофіт-раб:] Звичка до розкошів уїлась їй у серце, мов іржа, без них їй тяжко... (Леся Українка, II, 1951, 227); | ||
+ | |||
+ | * Образно. Сумні акації цвітуть — така вже їх солодка звичка... (Володимир Сосюра, I, 1957, 187); | ||
− | + | // Властивість вдачі, характеру. — Гляди, сії ночі не налови раків, бо дуже щось регочеш, — зло увернула Ївга. — Не твоєї звички, | |
− | == | + | — реготала Христя (Панас Мирний, III, 1954, 42). |
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/ | + | |
− | [[Категорія: | + | ♦ Узяти собі [за] звичку — дотримуватися певного способу дії, манери поведінки. |
+ | Взяв Кіндрат собі за звичку: Так і шастає в кущах, так і зирить у травичку, | ||
+ | Чи не лупиться де птах (Дмитро Білоус, Пташ. голоси, 1956, 44); | ||
+ | |||
+ | ♦ Входити (увійти і т. ін.) в звичку — ставати повсякденним, звичним. Увійшло, вкорінилося в звичку. | ||
+ | Буде каша і чарка вина, Старшина проведе перекличку. В нас хороший-таки старшина (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 148); | ||
+ | |||
+ | ♦ За [своєю] звичкою — як завжди, як звик (звикла, звикли). | ||
+ | Михайло походжав по нашій малюсінькій кімнатці і, за своєю звичкою, мугикав якусь мелодію (Олесь Досвітній, Вибр., 1959, 57); | ||
+ | |||
+ | Починаю своєю звичкою перебирати в думках старі сюжети новел (Степан Васильченко, Вибр., 1950, 45); | ||
+ | |||
+ | ♦ Проти звички — не так, як завжди, не так, як звик (звикла, звикли і т. ін.). | ||
+ | |||
+ | Проти звички Воронов не пішов пішки додому, а поїхав машиною (Вадим Собко, Біле полум'я, 1952, 49). | ||
+ | |||
+ | 2. Уміння, навик, набуті тренуванням, тривалим досвідом. | ||
+ | |||
+ | Замість привітання вони [мадьяри] відповіли хором: — Спасіба! — Без звички вони ще плутали слова подяки та привітання | ||
+ | і часто вживали одне замість іншого (Олесь Гончар, Новели, 1954, 22); | ||
+ | |||
+ | Без звички в шахті ставало страшно (Яків Баш, Вибр., 1948, 30). | ||
+ | |||
+ | 3. рідко. Те саме, що звичай | ||
+ | — Я ладна хоч би й зараз перейти на твою віру, — пристати до твоїх звичок (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 240); | ||
+ | |||
+ | Нам [гуцулам] ні до чого диспути про мову, Де осмішили все вкраїнське ви [фашисти], | ||
+ | Ми любимо свої пісні чудові І звички наші, повні простоти І щирості (Любов Забашта, Вибр., 1958, 222). | ||
+ | |||
+ | ♦ За військовою (цивільною і т. ін.) звичкою — як заведено у військових (цивільних і т. ін.). | ||
+ | Дорош, зачувши своє прізвище, за військовою звичкою схопився, поправив гімнастьорку (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 120); | ||
+ | |||
+ | ♦ За старою звичкою — як давно заведено, за традицією. | ||
+ | За старою звичкою всякий, хто побачить перших ластівок, вмивався холодною водою, щоб бути свіжим, | ||
+ | як ластівка, і щоб на обличчі не появилося ластовиння (Михайло Томчаній, Готель.., 1960, 286). | ||
+ | |||
+ | 4. до чого, рідко. Те саме, що звикання. | ||
+ | Довгий час, який проводила Марія на фронті поруч Вихора, а потім поступова звичка до його дружби могли, | ||
+ | зрештою, заронити в її серце інше почуття (Василь Кучер, Чорноморці, 1956, 406). | ||
+ | |||
+ | [http://sum.in.ua/p/3/477/2. Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 477.] | ||
+ | |||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:147710 shutterstock 46772278.jpg|x200px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:2899aebbde3c5d247a22ed1e6a885642.jpg|x200px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Vrednye-privychki.jpg|x200px]] | ||
+ | |||
+ | |} | ||
+ | |||
+ | ==Медіа== | ||
+ | |||
+ | {{#ev:youtube|tRSeuNzl4po}} | ||
+ | |||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | |||
+ | habit | ||
+ | noun | ||
+ | 1.an acquired behavior pattern regularly followed until it has become almost involuntary: | ||
+ | |||
+ | the habit of looking both ways before crossing the street. | ||
+ | |||
+ | 2.customary practice or use: | ||
+ | |||
+ | Daily bathing is an American habit. | ||
+ | |||
+ | 3.a particular practice, custom, or usage: | ||
+ | |||
+ | the habit of shaking hands. | ||
+ | |||
+ | 4.a dominant or regular disposition or tendency; prevailing character or quality: | ||
+ | |||
+ | She has a habit of looking at the bright side of things. | ||
+ | |||
+ | 5.addiction, especially to narcotics (often preceded by the). | ||
+ | |||
+ | 6.mental character or disposition: | ||
+ | |||
+ | a habit of mind. | ||
+ | |||
+ | 7.characteristic bodily or physical condition. | ||
+ | |||
+ | ==Джерела та література== | ||
+ | |||
+ | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | |||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]] | ||
+ | [[Категорія:Слова 2015 року]] | ||
+ | [[Категорія:Зв]] |
Поточна версія на 15:36, 1 грудня 2015
Зви́чка, -ки, ж. Привычка. Така звичка бісова. Мир. Пов. І. 116.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник (1970-1980)
ЗВИ́ЧКА, и, жін.
1. Певний спосіб дії, життя, манера поведінки або висловлювання, схильність до чогось, що стали звичними, постійними для кого-небудь.
Славко мав звичку сідати на тім ослоні та й довбати перед собою патиком у землі ямку (Лесь Мартович, Тв., 1954, 229); — Та-ак! — Це «так» було у нього звичкою. Він завжди вимовляв його твердо й рішуче (Петро Козланюк, Весн. шум, 1952, 100); [Неофіт-раб:] Звичка до розкошів уїлась їй у серце, мов іржа, без них їй тяжко... (Леся Українка, II, 1951, 227); * Образно. Сумні акації цвітуть — така вже їх солодка звичка... (Володимир Сосюра, I, 1957, 187); // Властивість вдачі, характеру. — Гляди, сії ночі не налови раків, бо дуже щось регочеш, — зло увернула Ївга. — Не твоєї звички, — реготала Христя (Панас Мирний, III, 1954, 42).
♦ Узяти собі [за] звичку — дотримуватися певного способу дії, манери поведінки.
Взяв Кіндрат собі за звичку: Так і шастає в кущах, так і зирить у травичку, Чи не лупиться де птах (Дмитро Білоус, Пташ. голоси, 1956, 44);
♦ Входити (увійти і т. ін.) в звичку — ставати повсякденним, звичним. Увійшло, вкорінилося в звичку.
Буде каша і чарка вина, Старшина проведе перекличку. В нас хороший-таки старшина (Андрій Малишко, Звенигора, 1959, 148);
♦ За [своєю] звичкою — як завжди, як звик (звикла, звикли).
Михайло походжав по нашій малюсінькій кімнатці і, за своєю звичкою, мугикав якусь мелодію (Олесь Досвітній, Вибр., 1959, 57); Починаю своєю звичкою перебирати в думках старі сюжети новел (Степан Васильченко, Вибр., 1950, 45);
♦ Проти звички — не так, як завжди, не так, як звик (звикла, звикли і т. ін.).
Проти звички Воронов не пішов пішки додому, а поїхав машиною (Вадим Собко, Біле полум'я, 1952, 49).
2. Уміння, навик, набуті тренуванням, тривалим досвідом.
Замість привітання вони [мадьяри] відповіли хором: — Спасіба! — Без звички вони ще плутали слова подяки та привітання і часто вживали одне замість іншого (Олесь Гончар, Новели, 1954, 22);
Без звички в шахті ставало страшно (Яків Баш, Вибр., 1948, 30).
3. рідко. Те саме, що звичай
— Я ладна хоч би й зараз перейти на твою віру, — пристати до твоїх звичок (Нечуй-Левицький, IV, 1956, 240); Нам [гуцулам] ні до чого диспути про мову, Де осмішили все вкраїнське ви [фашисти], Ми любимо свої пісні чудові І звички наші, повні простоти І щирості (Любов Забашта, Вибр., 1958, 222).
♦ За військовою (цивільною і т. ін.) звичкою — як заведено у військових (цивільних і т. ін.).
Дорош, зачувши своє прізвище, за військовою звичкою схопився, поправив гімнастьорку (Григорій Тютюнник, Вир, 1964, 120);
♦ За старою звичкою — як давно заведено, за традицією.
За старою звичкою всякий, хто побачить перших ластівок, вмивався холодною водою, щоб бути свіжим, як ластівка, і щоб на обличчі не появилося ластовиння (Михайло Томчаній, Готель.., 1960, 286).
4. до чого, рідко. Те саме, що звикання.
Довгий час, який проводила Марія на фронті поруч Вихора, а потім поступова звичка до його дружби могли, зрештою, заронити в її серце інше почуття (Василь Кучер, Чорноморці, 1956, 406).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 3, 1972. — Стор. 477.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Іноземні словники
habit noun 1.an acquired behavior pattern regularly followed until it has become almost involuntary:
the habit of looking both ways before crossing the street.
2.customary practice or use:
Daily bathing is an American habit.
3.a particular practice, custom, or usage:
the habit of shaking hands.
4.a dominant or regular disposition or tendency; prevailing character or quality:
She has a habit of looking at the bright side of things.
5.addiction, especially to narcotics (often preceded by the).
6.mental character or disposition:
a habit of mind.
7.characteristic bodily or physical condition.