Відмінності між версіями «Ґедз»
(→Інші словники словники) |
(→Див. також) |
||
(не показано одну проміжну версію цього учасника) | |||
Рядок 36: | Рядок 36: | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
+ | * [[Муха]] | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== |
Поточна версія на 22:04, 19 грудня 2014
Ґедз, -дза и ґедзь, -дзя, м. Oestrus bovis. Ґедзь його вкусив, — на його напав. Онъ раскапризничался. — А що це тобі? ґедзь укусив, чи що? Канев. у. Ум. Ґедзик. Вкинути ґедзика. Сказать что либо съ умысломъ раздражить. Оце вона прийшла та вкинула ґедзика, паня й росходилась. Мирг. у. Слов. Д. Эварн.
Зміст
Сучасні словники
Латинська транскрипцiя: [gedz]
Ґедз іменник чоловічого роду, істота
Ґедз іменник чоловічого роду, істота /Орфографічний словник української мови/
Ґедз сліпак, дзиз, дрік, р. овід; ґедзик. /Словник синонімів Караванського/
Ґедзі бл. 180 видів ряду двокрилих комах; паразити - їхні личинки живуть під шкірою, в носоглотці та кишківнику свійських тварин
Ґедзь бичачий паразитичний овід ряду коротковусих двокрилих комах; укуси можуть викликати небезпечні захворювання (Універсальний словник-енциклопедія)
Інші словники
Словник української мови
ҐЕДЗЬ, я, ҐЕДЗ, а, чол. Велика муха, що живиться кров'ю тварин і соком рослин. Задерихвіст почав і справді ґедзкатись: пішов такого тропака, наче й справді його ґедзі кусали і в спину, і в п'яти, і в підошви (Нечуй-Левицький, II, 1956, 232); Скотину нападе ґедзь, корови біжать у жито одганяти злу муху (Костянтин Гордієнко, II, 1959, 134); Батько підвівся і кінцем батога роздавив на шкірі Шалапута ґедзя (Олесь Донченко, VI, 1957, 256); * У порівняннях. Кілька млинків, крутячись на вітрі, весело деренчали, гули, лопотіли й дзижчали, як ґедзі (Олесь Донченко, IV, 1957, 71); — Лізеш з уловом, як ґедзь до коняки, — роздратовано відмахнувся Причепа (Зінаїда Тулуб, Людолови, II, 1957, 142). Ґедзь (ґедз) напав (укусив і т. ін.) на кого, кого — про людину, яка нервує, у якої поганий настрій. От ґедзь напав Петра: не спить, не їсть .. І, знай, черка писульки до Миколи (Гулак-Артемовський, Байки.., 1958, 138); Інколи ж його просто ґедз нападав — і тоді він ставав нестерпучим (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 330); Дарину вкусив ґедзь. З нею сталася істерика (Юрій Яновський, II, 1958, 267); Ґедзя (ґедза) кинути, рідко — те саме, що Ґедзика кинути (див. ґедзик). — Розбери нас: хто з нас правий, хто винуватий? Хто кого займав? Хто кому перший ґедза кинув? (Панас Мирний, III, 1954, 229).
Словопедія (словник фразеологізмів)
ҐЕДЗЬ ки́дати / ки́нути ґе́дзя (ґе́дза). 1. кому і без додатка. Говорити кому-небудь щось обурливе, неприємне. — Розбери нас: хто з нас правий, хто винуватий? Хто кого займав? Хто кому перший ґедза кинув? (Панас Мирний). вки́нути ґе́дзика. Лушня виправляється, й тут же, між тихим словом, дивись, і вкине якого ґедзика (Панас Мирний). 2. на кого. Грайливо дивитися на кого-небудь. — У вас, справді, пальчики — чудо! .. Пані кинула на нього ґедзя і ще утішніше усміхнулася (Панас Мирний).
Ілюстрації
Медіа
Див. також
Джерела та література
Зовнішні посилання
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |