Відмінності між версіями «Кичера»
Kimmn (обговорення • внесок) (→Ілюстрації) |
|||
(не показані 10 проміжних версій 2 учасників) | |||
Рядок 4: | Рядок 4: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
− | Кичера, кичери — діалектизм південно-західного наріччя української мови, що означає гору, яка вкрита вся лісом, окрім вершини. Нині це слово переважно трапляється як топонім. | + | '''Кичера''', кичери — діалектизм південно-західного наріччя української мови, що означає гору, яка вкрита вся лісом, окрім вершини. Нині це слово переважно трапляється як топонім. |
+ | |||
+ | '''КИ́ЧЕРА''', и, жін., діал. Гора, вкрита вся лісом, крім вершини. ''Втретє затрембітала трембіта про смерть у самотній хаті на високій кичері'' (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 312); ''Виглянуло веселе [сонце] з-за кичери й залило золотом долину'' (Володимир Гжицький, Опришки, 1962, 17). | ||
+ | |||
+ | '''Киче́ра''' — гора, вся вкрита лісом, крім вершини; так вона називається зазвичай у Карпатах. | ||
+ | ==Приклади вживання у творах== | ||
+ | |||
+ | ↑ ''Втретє затрембітала трембіта про смерть у самотній хаті на високій кичері'' (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 312); | ||
+ | |||
+ | ↑ ''Виглянуло веселе [сонце] з-за кичери й залило золотом долину'' (Володимир Гжицький, Опришки, 1962, 17). | ||
+ | |||
+ | ''«Я піду в далекі гори, на широкі полонини'' | ||
+ | |||
+ | ''І попрошу вітру зворів, аби він не спав до днини.'' | ||
+ | |||
+ | ''Щоб летів на вільних крилах на кичери і діброви...»'' | ||
+ | |||
+ | — («Я піду в далекі гори» Володимира Івасюка, 1968) | ||
+ | |||
+ | '''«Кожда кичера в млі…»''' | ||
+ | Іван Франко | ||
+ | |||
+ | ''Кожда кичера в млі,'' | ||
+ | |||
+ | ''Кождий плай закуривсь –'' | ||
+ | |||
+ | ''Що за мла на твоєму чолі?'' | ||
+ | |||
+ | ''Ти чого, брате мій, зажуривсь?'' | ||
+ | |||
+ | ''Як потік клекотить!'' | ||
+ | |||
+ | ''Як гуде Черемош!'' | ||
+ | |||
+ | ''Щось таємнеє душу гнітить,'' | ||
+ | |||
+ | ''Якихсь дум обігнаться не мож.'' | ||
+ | |||
+ | ''Щось таке, мов докір,'' | ||
+ | |||
+ | ''Над душею гука,'' | ||
+ | |||
+ | ''Мов та каня, що в млі поверх гір'' | ||
+ | |||
+ | ''Сумно скиглить і дощ наклика''. | ||
+ | |||
+ | Дуже багато діалектизмів можна побачити під час читання повістей “Тіні забутих предків” М. Коцюбинського та “Земля” О. Кобилянської. | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
Рядок 14: | Рядок 60: | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube|SeMm5ziIOS8}} | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
Рядок 20: | Рядок 67: | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
− | + | Жайворонок В. В. Знаки української етнокультури: Словник-довідник. — К.: Довіра, 2006. — С. 286. | |
+ | |||
+ | Словарь української мови / Упор. з дод. влас. матеріалу Б. Грінченко : в 4-х т. — К. : Вид-во Академії наук Української РСР, 1958. | ||
+ | Том 2, ст. 241. | ||
+ | |||
+ | Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 4. — С. 156. | ||
+ | |||
− | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/ | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Педагогічний інститут]] |
− | [[Категорія:Слова | + | [[Категорія:Слова 2018 року]] |
[[Категорія:Ки]] | [[Категорія:Ки]] |
Поточна версія на 10:08, 19 жовтня 2018
Ки́чера, -ри, ж. Гора, покрытая лѣсомъ, кромѣ вершины. Желех. Шух. І. 73. Ум. Ки́чірка. Вх. Зн. 25.
Зміст
Сучасні словники
Кичера, кичери — діалектизм південно-західного наріччя української мови, що означає гору, яка вкрита вся лісом, окрім вершини. Нині це слово переважно трапляється як топонім.
КИ́ЧЕРА, и, жін., діал. Гора, вкрита вся лісом, крім вершини. Втретє затрембітала трембіта про смерть у самотній хаті на високій кичері (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 312); Виглянуло веселе [сонце] з-за кичери й залило золотом долину (Володимир Гжицький, Опришки, 1962, 17).
Киче́ра — гора, вся вкрита лісом, крім вершини; так вона називається зазвичай у Карпатах.
Приклади вживання у творах
↑ Втретє затрембітала трембіта про смерть у самотній хаті на високій кичері (Михайло Коцюбинський, II, 1955, 312);
↑ Виглянуло веселе [сонце] з-за кичери й залило золотом долину (Володимир Гжицький, Опришки, 1962, 17).
«Я піду в далекі гори, на широкі полонини
І попрошу вітру зворів, аби він не спав до днини.
Щоб летів на вільних крилах на кичери і діброви...»
— («Я піду в далекі гори» Володимира Івасюка, 1968)
«Кожда кичера в млі…» Іван Франко
Кожда кичера в млі,
Кождий плай закуривсь –
Що за мла на твоєму чолі?
Ти чого, брате мій, зажуривсь?
Як потік клекотить!
Як гуде Черемош!
Щось таємнеє душу гнітить,
Якихсь дум обігнаться не мож.
Щось таке, мов докір,
Над душею гука,
Мов та каня, що в млі поверх гір
Сумно скиглить і дощ наклика.
Дуже багато діалектизмів можна побачити під час читання повістей “Тіні забутих предків” М. Коцюбинського та “Земля” О. Кобилянської.
Ілюстрації
|
![]() |
Медіа
Див. також
Кичера Матеріал з Вікіпедії
Джерела та література
Жайворонок В. В. Знаки української етнокультури: Словник-довідник. — К.: Довіра, 2006. — С. 286.
Словарь української мови / Упор. з дод. влас. матеріалу Б. Грінченко : в 4-х т. — К. : Вид-во Академії наук Української РСР, 1958. Том 2, ст. 241.
Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 4. — С. 156.