Відмінності між версіями «Слимак»
(Додала 3 пункти) |
|||
(не показано 3 проміжні версії ще одного учасника) | |||
Рядок 5: | Рядок 5: | ||
==Іноземні словники== | ==Іноземні словники== | ||
− | + | С'''лимак садовий (виноградний слимак) (Helix pomatia)''' — наземний черевоногий молюск, може вважатися слимаком або равликом. | |
Черепашка заввишки до 5 см, шириною близько 4,5 см. В природі мешкає в Європі (окрім півночі). Мешкає в чагарниках, на світлих лісових узліссях (але не в глибині лісу), в садах, парках. Травоїдний, харчується як свіжими рослинами, так і мертвими залишками рослин, а для нарощування черепашки потребує солей кальцію. Цей равлик знаходиться в активному стані з весни до перших холодів, коли заривається в землю на глибину до 30 см і впадає у сплячку (зимує, як правило, в одних і тих же укриттях). Під час зимівлі отвір черепашки закривається вапняною пробкою, товщина якої залежить від суворості холодів. У природі живе в середньому 7-8 років, може дожити до 20 років, якщо не буде з’їденим хижаками. | Черепашка заввишки до 5 см, шириною близько 4,5 см. В природі мешкає в Європі (окрім півночі). Мешкає в чагарниках, на світлих лісових узліссях (але не в глибині лісу), в садах, парках. Травоїдний, харчується як свіжими рослинами, так і мертвими залишками рослин, а для нарощування черепашки потребує солей кальцію. Цей равлик знаходиться в активному стані з весни до перших холодів, коли заривається в землю на глибину до 30 см і впадає у сплячку (зимує, як правило, в одних і тих же укриттях). Під час зимівлі отвір черепашки закривається вапняною пробкою, товщина якої залежить від суворості холодів. У природі живе в середньому 7-8 років, може дожити до 20 років, якщо не буде з’їденим хижаками. | ||
+ | ==Морфологія== | ||
+ | лизняки зішкрібають їжу використовуючи радулу, грубий язико-подібний орган з багатьма крихітними зубцями. | ||
+ | |||
+ | Подібно до равликів, слизняки мають дві пари «антен» або щупалець на голові. Обидві пари можуть скорочуватися і здатні до регенерації. На поверхні слизняка, ззаду голови — сідлоподібна мантія, під якою знаходяться статеві органи і задній прохід. Мантія також має отвір для дихання (пневмостома). Слизняк пересувається завдяки ритмічному скороченню м'язів ноги. | ||
+ | |||
+ | Тіло слизняка дуже подібне до тіла равлика, найочевидніша різниця в відсутності мушлі. Проте це не зовсім вірно, слизняки можуть мати своєрідну мушлю. Іноді вона має форму пластинки, розташованої під мантією (родина Limacidae), у інших випадках слизняки мають крейдяні гранули (родина Arionidae). Напів-слизняки — проміжна ланка між равликами і слизняками. Вони мають мушлі, але занадто малі, щоб помістити всередині все тіло. | ||
+ | |||
+ | ==Органи чуття== | ||
+ | Подібно до равликів, більшість сенсорних рецепторів слизняків сконцентровані навколо голови. Нервові вузли, або ганглії, обробляють інформацію, зібрану двома парами щупалець. Нижня, коротша, пара — це сенсорні щупальця, які використовується як орган нюху, дотику і, можливо, смаку. Верхня, довша, пара — це щупальця зору (або оптичні щупальця), чутливі до світла і запаху. Хоча слимаки не можуть розрізняти кольори, вони можуть легко відрізнити світло від темряви. | ||
+ | |||
+ | Слизняки мають 100 — 5000 фоточутливих клітин, кожна оточена багатьма пігментними клітинами. На поверхні фоточутливих клітин знаходиться велика кількість мікроворсинок. Вважається, що це — світлочутливі області цих клітин. Долі рота можуть діяти як орган дотику, відрізняючи різні поверхні. Коли слизняк втрачає одне з щупалець, воно відростає. Наприклад, у представників виду Arion ater це займає 1-2 місяці. | ||
+ | |||
+ | Від голови нерви тягнуться уздовж всього тіла як до ноги, щоб керувати пересуванням, так і до травної системи. | ||
+ | |||
+ | ==Слиз== | ||
+ | Слизняки виробляють два види слизу: один — рідкий і водянистий, і другий — густий і липкий. Обидва гігроскопічні. Рідкий слиз розповсюджується від центру ноги до країв. Густий слиз розгортається спереду назад. | ||
+ | |||
+ | Слиз дуже важливий для слизняків, оскільки він допомагає їм рухатися, і містить волокна, які перешкоджають слизняку зіслизати вниз з вертикальних поверхонь. Слиз також забезпечує захист від хижаків і допомагає зберігати вологість. Деякі різновиди використовують слизисті шнури, щоб розпластатися на землі, або тимчасово підвішуватися протягом спаровування. | ||
+ | |||
+ | ==Розмноження== | ||
+ | Слизняки є гермафродитами — вони мають як жіночі, так і чоловічі статеві органи. Звичайно слизняк слідуватиме за слизом іншого слизняка, і може навіть поїдати цей слиз. Потім слизняки знаходять один одного і починають кружляти разом. При цьому вони випускають геніталії. Слизняки рухаються ближче, і геніталії торкаються партнера. Сперма переноситься у формі сперматофора. Декілька днів пізніше слизняк відкладає близько 30 ікринок у ямку в землі. Деякі види зимують під землею в помірному кліматі, у інших видів дорослі особини гинуть восени. | ||
+ | |||
+ | Звичайна практика серед багатьох слизняків — апофалація, коли один або обидва слизняки відкушують частину пеніса. Пеніс цих видів скручений подібно до штопора і часто сплутується в геніталіях їх партнера в процесі обміну сперми. Апофалація дозволяє слизнякам роз'єднуватися. Вважається, що пошкоджені геніталії відростають, подібно до «щупалець зору». | ||
+ | |||
+ | Деякі різновиди слизняків можуть запліднювати один одного через «метання» крихітних крапельок сперми, якими вони поцілюють у напрямі геніталій партнера. | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:erererw.jpg| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:erererw.jpg|160px]] |
|style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:brvwvqw3.jpg|140px]] | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:brvwvqw3.jpg|140px]] | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:r34rfvv.jpg| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:r34rfvv.jpg|160px]] |
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:445432.jpg| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:445432.jpg|160px]] |
|} | |} | ||
==Медіа== | ==Медіа== | ||
{{#ev:youtube|G-US9uPEhwY}} | {{#ev:youtube|G-US9uPEhwY}} | ||
+ | |||
+ | ==Див. також== | ||
+ | [http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%A1%D0%BB%D0%B8%D0%B7%D0%BD%D1%8F%D0%BA%D0%B8 Слизняки] | ||
+ | |||
+ | [http://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%9C%D0%BE%D0%BB%D1%8E%D1%81%D0%BA Молюск] | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
Рядок 26: | Рядок 56: | ||
[http://www.youtube.com/watch?v=XwkszDGPOBQ Супер улитка Ахатина] | [http://www.youtube.com/watch?v=XwkszDGPOBQ Супер улитка Ахатина] | ||
− | |||
− | |||
− | |||
− | |||
[[Категорія:Сл]] | [[Категорія:Сл]] | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Гуманітарний інститут]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Гуманітарний інститут]] |
Поточна версія на 16:01, 31 жовтня 2020
Слимак, -ка, м. 1) Улитка. Вх. Пч. II. 28. Каменец. у. 2) Монастырскій служка, послушникъ. Гладкий як слимак. Ном. № 13139. Крадуть слимаки гусей, качок, курей индиків у Гевалів і Амаликів. Котл. Ен. V. 51. 3) Писанка съ изображеніемъ улитки. КС. 1891. VI. 379. Ум. Слимачок.
Зміст
Сучасні словники
Академічний тлумачний словник української мови: Безхребетна тварина роду черевоногих молюсків; равлик. Голе м'яке тіло слимака вкрите слизом, що залишається, як добре видимий слід, на шляху, яким проповз слимак. Слимак — сірого кольору (Шкідники поля, городу та саду, 1949, 11); Виноградні слимаки давно споживаються в їжу людиною, а устриці вважаються делікатесом (Фізіологічний журнал, VII, 1, 1961, 5); * У порівняннях. Вона, мов той слимак у свою шкаралущу, сховалась у власне горе (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 122); За годиною година Слимаком повзе над ним [князем] (Іван Франко, XIII, 1954, 19).
Іноземні словники
Слимак садовий (виноградний слимак) (Helix pomatia) — наземний черевоногий молюск, може вважатися слимаком або равликом. Черепашка заввишки до 5 см, шириною близько 4,5 см. В природі мешкає в Європі (окрім півночі). Мешкає в чагарниках, на світлих лісових узліссях (але не в глибині лісу), в садах, парках. Травоїдний, харчується як свіжими рослинами, так і мертвими залишками рослин, а для нарощування черепашки потребує солей кальцію. Цей равлик знаходиться в активному стані з весни до перших холодів, коли заривається в землю на глибину до 30 см і впадає у сплячку (зимує, як правило, в одних і тих же укриттях). Під час зимівлі отвір черепашки закривається вапняною пробкою, товщина якої залежить від суворості холодів. У природі живе в середньому 7-8 років, може дожити до 20 років, якщо не буде з’їденим хижаками.
==Морфологія==
лизняки зішкрібають їжу використовуючи радулу, грубий язико-подібний орган з багатьма крихітними зубцями.
Подібно до равликів, слизняки мають дві пари «антен» або щупалець на голові. Обидві пари можуть скорочуватися і здатні до регенерації. На поверхні слизняка, ззаду голови — сідлоподібна мантія, під якою знаходяться статеві органи і задній прохід. Мантія також має отвір для дихання (пневмостома). Слизняк пересувається завдяки ритмічному скороченню м'язів ноги.
Тіло слизняка дуже подібне до тіла равлика, найочевидніша різниця в відсутності мушлі. Проте це не зовсім вірно, слизняки можуть мати своєрідну мушлю. Іноді вона має форму пластинки, розташованої під мантією (родина Limacidae), у інших випадках слизняки мають крейдяні гранули (родина Arionidae). Напів-слизняки — проміжна ланка між равликами і слизняками. Вони мають мушлі, але занадто малі, щоб помістити всередині все тіло.
Органи чуття
Подібно до равликів, більшість сенсорних рецепторів слизняків сконцентровані навколо голови. Нервові вузли, або ганглії, обробляють інформацію, зібрану двома парами щупалець. Нижня, коротша, пара — це сенсорні щупальця, які використовується як орган нюху, дотику і, можливо, смаку. Верхня, довша, пара — це щупальця зору (або оптичні щупальця), чутливі до світла і запаху. Хоча слимаки не можуть розрізняти кольори, вони можуть легко відрізнити світло від темряви.
Слизняки мають 100 — 5000 фоточутливих клітин, кожна оточена багатьма пігментними клітинами. На поверхні фоточутливих клітин знаходиться велика кількість мікроворсинок. Вважається, що це — світлочутливі області цих клітин. Долі рота можуть діяти як орган дотику, відрізняючи різні поверхні. Коли слизняк втрачає одне з щупалець, воно відростає. Наприклад, у представників виду Arion ater це займає 1-2 місяці.
Від голови нерви тягнуться уздовж всього тіла як до ноги, щоб керувати пересуванням, так і до травної системи.
Слиз
Слизняки виробляють два види слизу: один — рідкий і водянистий, і другий — густий і липкий. Обидва гігроскопічні. Рідкий слиз розповсюджується від центру ноги до країв. Густий слиз розгортається спереду назад.
Слиз дуже важливий для слизняків, оскільки він допомагає їм рухатися, і містить волокна, які перешкоджають слизняку зіслизати вниз з вертикальних поверхонь. Слиз також забезпечує захист від хижаків і допомагає зберігати вологість. Деякі різновиди використовують слизисті шнури, щоб розпластатися на землі, або тимчасово підвішуватися протягом спаровування.
Розмноження
Слизняки є гермафродитами — вони мають як жіночі, так і чоловічі статеві органи. Звичайно слизняк слідуватиме за слизом іншого слизняка, і може навіть поїдати цей слиз. Потім слизняки знаходять один одного і починають кружляти разом. При цьому вони випускають геніталії. Слизняки рухаються ближче, і геніталії торкаються партнера. Сперма переноситься у формі сперматофора. Декілька днів пізніше слизняк відкладає близько 30 ікринок у ямку в землі. Деякі види зимують під землею в помірному кліматі, у інших видів дорослі особини гинуть восени.
Звичайна практика серед багатьох слизняків — апофалація, коли один або обидва слизняки відкушують частину пеніса. Пеніс цих видів скручений подібно до штопора і часто сплутується в геніталіях їх партнера в процесі обміну сперми. Апофалація дозволяє слизнякам роз'єднуватися. Вважається, що пошкоджені геніталії відростають, подібно до «щупалець зору».
Деякі різновиди слизняків можуть запліднювати один одного через «метання» крихітних крапельок сперми, якими вони поцілюють у напрямі геніталій партнера.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |