Відмінності між версіями «Плем’я»
Phelps (обговорення • внесок) |
(→Матеріал з Вікіпедії) |
||
(не показані 5 проміжних версій 3 учасників) | |||
Рядок 3: | Рядок 3: | ||
'''Плем’я́, -м’я́ти, '''''с. ''Племянникъ или племянница. Употр. преимущ. во мн. ч.: '''плем’я́та'''. ''Дивись: шишок уже нема, а треба ще братам, плем’ятам, хрещеній матері, кумам... ''Алв. 36. | '''Плем’я́, -м’я́ти, '''''с. ''Племянникъ или племянница. Употр. преимущ. во мн. ч.: '''плем’я́та'''. ''Дивись: шишок уже нема, а треба ще братам, плем’ятам, хрещеній матері, кумам... ''Алв. 36. | ||
[[Категорія:Пл]] | [[Категорія:Пл]] | ||
− | + | ||
+ | ==Сучасні словники== | ||
+ | ===[http://slovopedia.org.ua "Словопедія" ]=== | ||
+ | ПЛЕМ'Я | ||
+ | група родів, яка походить від спільного, часто легендарного, предка, займає спільну територію і пов'язана спільністю організації; часто зв'язок політичного характеру; існує у деяких індіанців Пд. Америки, народів Африки, Австралії, Океанії та Азії. | ||
+ | |||
+ | ===[http://ukrlit.org/slovnyk УКРЛІТ.ORG_Cловник]=== | ||
+ | ПЛЕ́М’Я, пле́мені і пле́м’я, с. | ||
+ | 1. Форма суспільної організації і етнічної спільності людей, що характерна для родової стадії первіснообщинного ладу. Великий і численний рід, один із родів полянського племені, до якого належав Ант, споконвіку жив над Дніпром (Скл., Святослав, 1959, 11); Племенами називаються об’єднання родів, які жили на спільній території, говорили однією мовою і мали спільні звичаї та вірування (Іст. СРСР, I, 1957, 9). | ||
+ | 2. Група народностей, пов’язаних спільним походженням і спорідненістю мов. Найближчими сусідами Західної Римської імперії були германські племена, далі на схід жили слов’янські, литовські, фінські племена (Іст. середніх віків, 1955, 3). | ||
+ | 3. заст. Народність, національність; народ. Яскравими фарбами малював він колишню славу й велич татарського племені (Коцюб., І, 1955, 292); Серед мішанини різних мов, які він знав і яких не знав повністю, йому був зрозумілий тільки сміх, єдиний для всіх племен, однаковий у всіх людей на землі (Гончар, III, 1959, 157). | ||
+ | Лю́дське́ пле́м’я — людство, люди. Усі, хто вигадує й вірить, Мовби боги задля людського племені світ утворили, Надто у мислях своїх правдиві стежки обминають (Зеров, Вибр., 1966, 163). | ||
+ | 4. тільки одн., перен. Група, категорія людей, об’єднаних якою-небудь спільною ознакою (належністю до якогось соціального шару, до певної організації або за віком, особистими якостями, властивостями і т. ін.). Діточки її стомили ніженьки, заклопотали головочку, годячи панському плем’ю (Вовчок, І, 1955, 30); Повстає кругом по світі Плем’я сміле, войовниче, Що для люду права, хліба, Волі і освіти кличе (Фр., X, 1954, 120); Гей, знову, знов прибоєм лави — На площі плем’я молоде! (Ус., І сьогодні.., 1957, 21); Комсомольське плем’я; // розм. Група тварин, об’єднаних якою-небудь спільною ознакою. Пси мене обнюхали.. По павільйонах, по цехах, по монтажних кімнатах, у їдальні — скрізь на всі способи чухалось, скавучало й гавкало це плем’я (Ю. Янов., II, 1958, 18). | ||
+ | 5. тільки одн., розм., заст. Рід (у 2 знач.). Троянське плем’я все засіло коло книжок, що аж потіло(Котл., І, 1952, 168); // Походження, родовід. Я не знала роду-племені своєї знайомої, ледве знала імення (Л. Укр., III, 1952, 598); [Вересай:] Хто ж ви будете, люди добрі? З якого села, роду-племені?(Мокр., П’єси, 1959, 252). | ||
+ | 6. тільки одн., заст. Рідня, родич. Приїздить він до дядька, а дядина побачила та й кае [каже]: — Це ж наше плем’я їде (Сл. Гр.); // Нащадки, діти; покоління. — Ой, Іване.., а що буде послі, не подумав єси, та й запропастив і дівчину, і все її плем’я! (Вовчок, І, 1955, 26); * Образно. Дівчино, серденько! жартуй, поки є врем’я, Жартуй, да не глузуй із бідних парубків; А то мине весна твоїх годів, Покине і тебе дияволове плем’я (Греб., І, 1957, 54). | ||
+ | ◊ Без ро́ду й пле́мені див. рід; Іу́дине (ю́дине) пле́м’я див. іу́дин (ю́дин); Ні ро́ду ні пле́мені див. рід. | ||
+ | Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 6. — С. 575. | ||
+ | ==Іноземні словники== | ||
+ | ===[https://uk.glosbe.com/uk українська-англійська Словник]=== | ||
+ | Переклад на англійська: | ||
+ | • tribe (noun )group of people | ||
+ | • nationality (noun )people belonging to a nation or state | ||
+ | |||
+ | ===[http://ukrainian_explanatory.academic.ru Словари и энциклопедии на Академике]=== | ||
+ | плем'я | ||
+ | пле́мені і пле́м'я, с. | ||
+ | 1) Форма суспільної організації та етнічної спільності людей, що характерна для родової стадіїпервіснообщинного ладу. | ||
+ | 2) Група народностей, пов'язаних спільним походженням і спорідненістю мов. | ||
+ | 3) заст. Народність, національність; народ. | ||
+ | 4) тільки одн., перен. Група, категорія людей, об'єднаних якою-небудь спільною ознакою (належністю доякогось соціального шару, до певної організації або за віком, особистими якостями, властивостями і т. ін.). ||розм. Група тварин, об'єднаних якою-небудь спільною ознакою. | ||
+ | 5) тільки одн., розм., заст. Рід (у 2 знач.). || Походження, родовід. | ||
+ | 6) тільки одн., заст. Рідня, родич. || Нащадки, діти; покоління. | ||
+ | ==Ілюстрації== | ||
+ | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #ccc solid; border-bottom:5px #ccc solid; text-align:center" | ||
+ | |- valign="top" | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:племя1.jpg|x140px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:племя2.jpg|x140px]] | ||
+ | |} | ||
+ | ==Медіа== | ||
+ | {{#ev:youtube| Q1GrDVlSsts}} | ||
− | + | ==Цікаві факти== | |
− | + | ===Найдавніше плем’я Африки=== | |
− | + | Деякі етнографи вважають, що плем'я тубу - найдавніше на території Африки плем'я, яке виробило свої традиції, культуру. В одному з випусків журналу «Навколо світу» розповідається про те, що представники цього народу неймовірно витривалі: вони живуть на безводному високогірному плато Тібесті в умовах високої температури, можуть довго обходитися без їжі. До того ж, на погляд європейця, вона є досить мізерною, і складається з чаю, настояного на пустельних травах, «кількох фініків і жмені проса». Тим не менш, представники народу живуть дуже довго і «до глибокої старості зберігають всі зуби» | |
− | + | ===Найзагадковіше українське плем’я=== | |
− | + | Бойки - найзагадковіше українське плем`я. Родовід бойків так глибоко загубився у віках, що історики, два століття поспіль нишпорячи по літописах та карпатській землі, ніяк не можуть достеменно визначити: хто такі бойки, де їхнє коріння і чому вони так називаються. Навіть кордони розселення цього племені дотепер називають умовними, оскільки люди з бойківського прикордоння або цураються нині свого імені, або давно переселені з батьківського краю. | |
− | + | Більше читайте тут: [ | |
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | ||
− | + | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Університетський коледж]] | |
− | + | [[Категорія:Слова 2015 року]] | |
− | + | [[Категорія:Пл]] | |
− | + | ||
− | + |
Поточна версія на 20:01, 18 листопада 2015
Пле́м’я, -м’я и -мени, с. 1) Племя, поколѣніе, родъ, потомство. Иногда объ одномъ лицѣ въ значеніи родственникъ. Приїздить він до дядька, а дядина побачили та й кае: «це ж наше плем’я їде». Мнж. 59. 2) Племя, народъ. В ті давні часи український народ жив невеличкими племенами. Левиц. Перші кн. 5.
Плем’я́, -м’я́ти, с. Племянникъ или племянница. Употр. преимущ. во мн. ч.: плем’я́та. Дивись: шишок уже нема, а треба ще братам, плем’ятам, хрещеній матері, кумам... Алв. 36.
Зміст
Сучасні словники
"Словопедія"
ПЛЕМ'Я група родів, яка походить від спільного, часто легендарного, предка, займає спільну територію і пов'язана спільністю організації; часто зв'язок політичного характеру; існує у деяких індіанців Пд. Америки, народів Африки, Австралії, Океанії та Азії.
УКРЛІТ.ORG_Cловник
ПЛЕ́М’Я, пле́мені і пле́м’я, с. 1. Форма суспільної організації і етнічної спільності людей, що характерна для родової стадії первіснообщинного ладу. Великий і численний рід, один із родів полянського племені, до якого належав Ант, споконвіку жив над Дніпром (Скл., Святослав, 1959, 11); Племенами називаються об’єднання родів, які жили на спільній території, говорили однією мовою і мали спільні звичаї та вірування (Іст. СРСР, I, 1957, 9). 2. Група народностей, пов’язаних спільним походженням і спорідненістю мов. Найближчими сусідами Західної Римської імперії були германські племена, далі на схід жили слов’янські, литовські, фінські племена (Іст. середніх віків, 1955, 3). 3. заст. Народність, національність; народ. Яскравими фарбами малював він колишню славу й велич татарського племені (Коцюб., І, 1955, 292); Серед мішанини різних мов, які він знав і яких не знав повністю, йому був зрозумілий тільки сміх, єдиний для всіх племен, однаковий у всіх людей на землі (Гончар, III, 1959, 157). Лю́дське́ пле́м’я — людство, люди. Усі, хто вигадує й вірить, Мовби боги задля людського племені світ утворили, Надто у мислях своїх правдиві стежки обминають (Зеров, Вибр., 1966, 163). 4. тільки одн., перен. Група, категорія людей, об’єднаних якою-небудь спільною ознакою (належністю до якогось соціального шару, до певної організації або за віком, особистими якостями, властивостями і т. ін.). Діточки її стомили ніженьки, заклопотали головочку, годячи панському плем’ю (Вовчок, І, 1955, 30); Повстає кругом по світі Плем’я сміле, войовниче, Що для люду права, хліба, Волі і освіти кличе (Фр., X, 1954, 120); Гей, знову, знов прибоєм лави — На площі плем’я молоде! (Ус., І сьогодні.., 1957, 21); Комсомольське плем’я; // розм. Група тварин, об’єднаних якою-небудь спільною ознакою. Пси мене обнюхали.. По павільйонах, по цехах, по монтажних кімнатах, у їдальні — скрізь на всі способи чухалось, скавучало й гавкало це плем’я (Ю. Янов., II, 1958, 18). 5. тільки одн., розм., заст. Рід (у 2 знач.). Троянське плем’я все засіло коло книжок, що аж потіло(Котл., І, 1952, 168); // Походження, родовід. Я не знала роду-племені своєї знайомої, ледве знала імення (Л. Укр., III, 1952, 598); [Вересай:] Хто ж ви будете, люди добрі? З якого села, роду-племені?(Мокр., П’єси, 1959, 252). 6. тільки одн., заст. Рідня, родич. Приїздить він до дядька, а дядина побачила та й кае [каже]: — Це ж наше плем’я їде (Сл. Гр.); // Нащадки, діти; покоління. — Ой, Іване.., а що буде послі, не подумав єси, та й запропастив і дівчину, і все її плем’я! (Вовчок, І, 1955, 26); * Образно. Дівчино, серденько! жартуй, поки є врем’я, Жартуй, да не глузуй із бідних парубків; А то мине весна твоїх годів, Покине і тебе дияволове плем’я (Греб., І, 1957, 54). ◊ Без ро́ду й пле́мені див. рід; Іу́дине (ю́дине) пле́м’я див. іу́дин (ю́дин); Ні ро́ду ні пле́мені див. рід. Словник української мови: в 11 тт. / АН УРСР. Інститут мовознавства; за ред. І. К. Білодіда. — К.: Наукова думка, 1970—1980. — Т. 6. — С. 575.
Іноземні словники
українська-англійська Словник
Переклад на англійська: • tribe (noun )group of people • nationality (noun )people belonging to a nation or state
Словари и энциклопедии на Академике
плем'я пле́мені і пле́м'я, с. 1) Форма суспільної організації та етнічної спільності людей, що характерна для родової стадіїпервіснообщинного ладу. 2) Група народностей, пов'язаних спільним походженням і спорідненістю мов. 3) заст. Народність, національність; народ. 4) тільки одн., перен. Група, категорія людей, об'єднаних якою-небудь спільною ознакою (належністю доякогось соціального шару, до певної організації або за віком, особистими якостями, властивостями і т. ін.). ||розм. Група тварин, об'єднаних якою-небудь спільною ознакою. 5) тільки одн., розм., заст. Рід (у 2 знач.). || Походження, родовід. 6) тільки одн., заст. Рідня, родич. || Нащадки, діти; покоління.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
Медіа
Цікаві факти
Найдавніше плем’я Африки
Деякі етнографи вважають, що плем'я тубу - найдавніше на території Африки плем'я, яке виробило свої традиції, культуру. В одному з випусків журналу «Навколо світу» розповідається про те, що представники цього народу неймовірно витривалі: вони живуть на безводному високогірному плато Тібесті в умовах високої температури, можуть довго обходитися без їжі. До того ж, на погляд європейця, вона є досить мізерною, і складається з чаю, настояного на пустельних травах, «кількох фініків і жмені проса». Тим не менш, представники народу живуть дуже довго і «до глибокої старості зберігають всі зуби»
Найзагадковіше українське плем’я
Бойки - найзагадковіше українське плем`я. Родовід бойків так глибоко загубився у віках, що історики, два століття поспіль нишпорячи по літописах та карпатській землі, ніяк не можуть достеменно визначити: хто такі бойки, де їхнє коріння і чому вони так називаються. Навіть кордони розселення цього племені дотепер називають умовними, оскільки люди з бойківського прикордоння або цураються нині свого імені, або давно переселені з батьківського краю. Більше читайте тут: [