Відмінності між версіями «Багач»
(→Див. також) |
|||
(не показано 2 проміжні версії ще одного учасника) | |||
Рядок 3: | Рядок 3: | ||
==Сучасні словники== | ==Сучасні словники== | ||
Тлумачення слова у сучасних словниках | Тлумачення слова у сучасних словниках | ||
− | + | Академічний словник | |
+ | |||
БАГАЧ, а, чол. Той, хто має багатство (в 1 знач.); багата людина, багатій; протилежне бідняк. Попадавсь їм багач у руки — вони його оббирали, попадався вбогий — вони його наділяли (Марко Вовчок, I, 1955, 358); — Бачив я: Багач в дворі препишнім проживає У злоті, сріблі, розкоші (Іван Франко, XIII, 1954, 32); Всяк знає, як багач дбає: не своїм горбом, а чужим трудом (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 4). | БАГАЧ, а, чол. Той, хто має багатство (в 1 знач.); багата людина, багатій; протилежне бідняк. Попадавсь їм багач у руки — вони його оббирали, попадався вбогий — вони його наділяли (Марко Вовчок, I, 1955, 358); — Бачив я: Багач в дворі препишнім проживає У злоті, сріблі, розкоші (Іван Франко, XIII, 1954, 32); Всяк знає, як багач дбає: не своїм горбом, а чужим трудом (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 4). | ||
Рядок 34: | Рядок 35: | ||
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
+ | https://uktdic.appspot.com/ | ||
+ | http://sum.in.ua/ | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
Рядок 39: | Рядок 42: | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]]: | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Інститут суспільства]]: | ||
[[Категорія:Ба]] | [[Категорія:Ба]] | ||
+ | |||
+ | http://uk.wikipedia.org/wiki/Головна_сторінка |
Поточна версія на 17:40, 23 лютого 2014
Багач, -ча, м. Богачъ. Прийшов багач, прийшов дукач та в порога став, із нашої голотоньки сміяться почав. Рудч. Чп. 107. Багач великий, Данило Гурч. Він таки з козаків був, та жив собі паном, мав свій хутір і степи й поле. МВ. І. 151.
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках Академічний словник
БАГАЧ, а, чол. Той, хто має багатство (в 1 знач.); багата людина, багатій; протилежне бідняк. Попадавсь їм багач у руки — вони його оббирали, попадався вбогий — вони його наділяли (Марко Вовчок, I, 1955, 358); — Бачив я: Багач в дворі препишнім проживає У злоті, сріблі, розкоші (Іван Франко, XIII, 1954, 32); Всяк знає, як багач дбає: не своїм горбом, а чужим трудом (Українські народні прислів'я та приказки, 1955, 4).
Словник української мови: в 11 томах. — Том 1, 1970. — Стор. 83.
бага́ч – іменник чоловічого роду, істота
відмінок однина множина називний бага́ч багачі́ родовий багача́ багачі́в давальний багаче́ві, багачу́ багача́м знахідний багача́ багачі́в орудний багаче́м багача́ми місцевий на/у багаче́ві, багачу́, багачі́ на/у багача́х кличний бага́чу багачі́
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Джерела та література
https://uktdic.appspot.com/ http://sum.in.ua/