Відмінності між версіями «Цапок»
Рядок 1: | Рядок 1: | ||
'''Цапок, -пка, '''''м. ''1) Ум. отъ '''цап. '''Козликъ, козленокъ. Шух. І. 211. ''Бігла кізонька льодком, льодком, а за нею цапок слідком, слідком. ''Грин. ІІІ. 553. 2) Волъ такой же, какъ и '''орел '''(см.), но съ меньшими рогами. КС. 1898. VII. 45. 3) = '''Обіручний столець. '''Вх. Лем. 441. См. '''Обіручний.''' | '''Цапок, -пка, '''''м. ''1) Ум. отъ '''цап. '''Козликъ, козленокъ. Шух. І. 211. ''Бігла кізонька льодком, льодком, а за нею цапок слідком, слідком. ''Грин. ІІІ. 553. 2) Волъ такой же, какъ и '''орел '''(см.), но съ меньшими рогами. КС. 1898. VII. 45. 3) = '''Обіручний столець. '''Вх. Лем. 441. См. '''Обіручний.''' | ||
− | ===[http://sum.in.ua/ Словник української мови | + | ===[http://sum.in.ua/ Словник української мови]=== |
ЦАПОК, пка, чол. Зменш.-пестл. до цап. Та й засіяв лан цапок Для цапихи і діток (Михайло Стельмах, Колосок.., 1959, 43); | ЦАПОК, пка, чол. Зменш.-пестл. до цап. Та й засіяв лан цапок Для цапихи і діток (Михайло Стельмах, Колосок.., 1959, 43); | ||
// Козеня-самець. З одного берега йде до річки білий цапок, а з другого берега підходить чорний цапок (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 468). | // Козеня-самець. З одного берега йде до річки білий цапок, а з другого берега підходить чорний цапок (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 468). |
Поточна версія на 20:39, 11 січня 2014
Цапок, -пка, м. 1) Ум. отъ цап. Козликъ, козленокъ. Шух. І. 211. Бігла кізонька льодком, льодком, а за нею цапок слідком, слідком. Грин. ІІІ. 553. 2) Волъ такой же, какъ и орел (см.), но съ меньшими рогами. КС. 1898. VII. 45. 3) = Обіручний столець. Вх. Лем. 441. См. Обіручний.
Словник української мови
ЦАПОК, пка, чол. Зменш.-пестл. до цап. Та й засіяв лан цапок Для цапихи і діток (Михайло Стельмах, Колосок.., 1959, 43); // Козеня-самець. З одного берега йде до річки білий цапок, а з другого берега підходить чорний цапок (Михайло Коцюбинський, I, 1955, 468). Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 180.
Іноземні словники
Російсько-українські словники
Словарь української мови 1909р. (Б. Грінченко) Обіручний, -а, -е. На двѣ, обѣ руки. Угор. — столець. Верстакъ для строганія. Части: головач — доска, которая придерживаетъ, цапок — доска, которая подкладывается. Вх. Лем. 441. Цап, -па, м. 1) Козелъ. Ном. № 13428. Військового цапа за хвіст скубни, от тобі і рукавиця. Ном. № 959. 2) Родъ игры, чехарда. Грати в цапи. 3) Цапа стати. Стать на дыбы. Ном. № 3393. Ум. Цапок, цапочок, ласк. цапусенька. Ув. Цап’юга. А кізонька в ополонку, а цапочок за головку. Грин. ІІІ. 553.
Цапок, -пка, м. 1) Ум. отъ цап. Козликъ, козленокъ. Шух. І. 211. Бігла кізонька льодком, льодком, а за нею цапок слідком, слідком. Грин. ІІІ. 553. 2) Волъ такой же, какъ и орел (см.), но съ меньшими рогами. КС. 1898. VII. 45. 3) = Обіручний столець. Вх. Лем. 441. См. Обіручний.
[1]
Цапок, -пка, м. 1) Ум. отъ цап. Козликъ, козленокъ. Шух. І. 211. Бігла кізонька льодком, льодком, а за нею цапок слідком, слідком. Грин. ІІІ. 553. 2) Волъ такой же, какъ и орел (Cм.), но съ меньшими рогами. КС. 1898. VII. 45. 3) = обіручний столець. Вх. Лем. 441. Cм. обіручний.
Ілюстрації
![]() |
![]() |