Відмінності між версіями «Вояк»
Рядок 23: | Рядок 23: | ||
{{#ev:youtube|dqCA-s91TUU}} | {{#ev:youtube|dqCA-s91TUU}} | ||
==Див. також== | ==Див. також== | ||
− | + | [[http://monitor.cn.ua/ua/rest/8415]] | |
==Джерела та література== | ==Джерела та література== | ||
Версія за 20:14, 3 грудня 2013
Вояк, -ка, вояка, -ки, м. Воинъ. Так наші славнії вояки там мовчки проливали кров. Котл. Ен. V. 52. Якого тобі ще треба? Чим не вояк? Стор. II. 217. А міщане ходять, все раду радять, що тому вояці за дари дати. Нп. Ум. Вояченько.
Зміст
Сучасні словники
Вояк, а, чол.
1. Той, хто воює, б'ється з ворогом; боєць, воїн. Мітинг кінчився, лунає команда, вояки швидко збігають по дошках у вагони (Олесь Гончар, Новели, 1954, 50); Іванко вояк хоробрий, не злякається, якщо в дорозі мечем доведеться з лихими людьми розмовляти (Антон Хижняк, Д. Галицький, 1958, 176).
2. заст. Рядовий військовослужбовець в армії. Вояк, поставлений на варті, був простий селянин, новобранець (Іван Франко, II, 1950, 277).
Вояк (військовик / учасник боїв, воєн), боєць, вояка, воячисько, воячня збірн., звитяжець уроч.; рубака (той, хто майстерно володіє холодною зброєю); бойовик (учасник якої-н. бойового загону)
— Пор. солдат
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Див. також
[[1]]