Відмінності між версіями «Цвіркати»
(не показано 8 проміжних версій цього учасника) | |||
Рядок 17: | Рядок 17: | ||
'''Цві́ркати че́рез губу́ на що, грубо''' — ставитися до чогось з презирством; нехтувати чим-небудь. — ''Та ти ж, хлопче, любуйсь теперішнім нашим життям, молись на його (нього), тішся ним, уважай його, а не цвіркай через губу на все...'' (Нар. опов.). | '''Цві́ркати че́рез губу́ на що, грубо''' — ставитися до чогось з презирством; нехтувати чим-небудь. — ''Та ти ж, хлопче, любуйсь теперішнім нашим життям, молись на його (нього), тішся ним, уважай його, а не цвіркай через губу на все...'' (Нар. опов.). | ||
− | + | ||
+ | [[Зображення:Цвікати1.jpg|x140px]] | ||
==Ілюстрації== | ==Ілюстрації== | ||
+ | |||
{| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | {| style="width:100%; margin-top:2em; vertical-align:top; border-top:5px #66CDAA solid; border-bottom:5px #66CDAA solid; text-align:center" | ||
|- valign="top" | |- valign="top" | ||
− | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Цвіркати2.jpg| | + | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Цвіркати2.jpg|x220px]] |
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Цвіркун4.gif|x220px]] | ||
+ | |style="width:20%; padding-top:1em;"| [[Зображення:Цвіркати3.png|x220px]] | ||
|} | |} | ||
Рядок 42: | Рядок 46: | ||
3. Фразеологічний словник української мови.— К.: Освіта, 1998. — 224 с. | 3. Фразеологічний словник української мови.— К.: Освіта, 1998. — 224 с. | ||
+ | [[Категорія: Борис Грінченко «Словарь української мови»]] | ||
+ | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Педагогічний інститут]] | ||
[[Категорія:Цв]] | [[Категорія:Цв]] |
Поточна версія на 17:00, 30 листопада 2013
Зміст
Словник Грінченка
Цвіркати, -каю, -єш, гл. 1) = Цвірчати. Птах цвіркат. Вх. Лем. 480. 2) Плевать сквозь зубы. 3) Чѣмъ либо досаждать. То та гадина мені в очі цвіркає.
Словарь української мови
1. Те саме, що цвірінькати — Ви, мабуть, знаєте, що панна Маня и доктор виїжджають позавтра вже зовсім! — Знаю! .. В нас про це навіть горобці цвіркають (Ольга Кобилянська, III, 1956, 240); Цвіркає у запічку цвіркун (Петро Колесник, Терен.., 1959, 19); В полі, замість лагідних цвіркунів, цвіркали налазливі кулі й вищала шрапнель (Яків Качура, I, 1958, 395).
2. розм. Спльовувати крізь зуби; чвиркати. Це був Пувичка. Його голос, і навіть чутно, як він у темряві цвіркає крізь зуби слиною (Іван Микитенко, Повісті.., 1956, 139).
3. розм., рідко. Те саме, що цвікати. Цвіркати в очі (в вічі) — те саме, що Цвікати в очі (в вічі). Дорікав так Ковалеві рід увесь. А за родом і господарі поважні ковалівські в очі цвіркали (Яків Качура. II, 1958, 108); Докію вони щодня заставляли йти на роботу в колгосп, щоб не цвіркали Чумакам у вічі, що не ходять у поле (Василь Кучер, Прощай.., 1957, 81).
Сучасні словники
Цвіркати - видавати характерні тріскотливі звуки, щебетати. Гримнув постріл, куля цвіркнула десь вище голови Чумаченка (Тют., Вир, 1964, 312);
Цві́ркати (цві́кати, цвірі́нькати) в ві́чі (в о́чі) кому — дорікати, докоряти кому-небудь чимсь. — То ти смієш мені цвікать в вічі? (І. Нечуй-Левицький); Заберіть собі те, що віддали. Наче не знаєте, що ваш ґрунт злидні відрізали. Хватить мені цвікати в очі своїм добром (М. Стельмах); Докію вони щодня заставляли йти на роботу в колгосп, щоб не цвіркали Чумакам у вічі, що не ходять у поле (В. Кучер); Гадаєш, мені це мило, як кожний з знайомих приходить і цвірінькає мені в вічі, що ось то вона була тією, котра з-поміж цілого гурту знайомих і чужих вибавила мене одна від смерті (О. Кобилянська).
Цві́ркати че́рез губу́ на що, грубо — ставитися до чогось з презирством; нехтувати чим-небудь. — Та ти ж, хлопче, любуйсь теперішнім нашим життям, молись на його (нього), тішся ним, уважай його, а не цвіркай через губу на все... (Нар. опов.).
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
Медіа
Додаткові дані
Іноземні словники
Рекомендовані джерела
1. Академічний тлумачний словник (1970—1980)
2. Словник української мови: в 11 томах. — Том 11, 1980. — Стор. 186. Ужченко В.Д., Ужченко Д.В. УЗЗ
3. Фразеологічний словник української мови.— К.: Освіта, 1998. — 224 с.