Відмінності між версіями «Грімучий»
Матеріал з Київський столичний університет імені Бориса Грінченки
(не показана одна проміжна версія ще одного учасника) | |||
Рядок 24: | Рядок 24: | ||
==Зовнішні посилання== | ==Зовнішні посилання== | ||
+ | [[Категорія: Слова 2024 року]] | ||
[[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет журналістики]] | [[Категорія:Словник Грінченка і сучасність/Факультет журналістики]] | ||
− |
Поточна версія на 08:58, 24 квітня 2024
Грімучий, -а, -е. Гремящій. Ой ні, не татаре, християнська сила, мов хмарами грімучими, табор обложила. К. Досв. 7.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачення слова у сучасних словниках Який створює, видає голосні, гучні, різкі звуки; який гримить. Гримучий поїзд, поле перегнавши, Наздожене вечірні небеса (Андрій Малишко, Звенигора. 1959, 50); Буркає грім дідуганом столітнім. Може, ударить грозою гримучою — Нива запахне замріяним квітнем (Ярослав Шпорта, Вибр., 1955, 52); * Образно. Його з Тамбова в дні гримучі Сюди покликала війна (Микола Нагнибіда, Вибр.. 1950, 60). Словник української мови: в 11 томах. — Том 2, 1971. — Стор. 169.
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |