Відмінності між версіями «Дорікати»
(→Сучасні словники) |
(→Сучасні словники) |
||
Рядок 6: | Рядок 6: | ||
===== [https://goroh.pp.ua/%D0%A2%D0%BB%D1%83%D0%BC%D0%B0%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F/%D0%B4%D0%BE%D1%80%D1%96%D0%BA%D0%B0%D1%82%D0%B8 Тлумачний словник української мови. Томи 1-10 (А-О́БМІЛЬ)] ===== | ===== [https://goroh.pp.ua/%D0%A2%D0%BB%D1%83%D0%BC%D0%B0%D1%87%D0%B5%D0%BD%D0%BD%D1%8F/%D0%B4%D0%BE%D1%80%D1%96%D0%BA%D0%B0%D1%82%D0%B8 Тлумачний словник української мови. Томи 1-10 (А-О́БМІЛЬ)] ===== | ||
ДОРІКА́ТИ а́ю, а́єш, недок., рідко ДОРЕКТИ́, ечу́, ече́ш; мин. ч. дорі́к, рекла́, ло́; док., кому, рідше чому, рідко кого і без прям. дод. | ДОРІКА́ТИ а́ю, а́єш, недок., рідко ДОРЕКТИ́, ечу́, ече́ш; мин. ч. дорі́к, рекла́, ло́; док., кому, рідше чому, рідко кого і без прям. дод. | ||
− | Виражати своє незадоволення з приводу чого-небудь, звинувачувати когось у чому-небудь. | + | |
+ | ''1) Виражати своє незадоволення з приводу чого-небудь, звинувачувати когось у чому-небудь.'' | ||
Приклади | Приклади | ||
Рядок 13: | Рядок 14: | ||
– Чого се ти усе думаєш?.. – дорікає його Варка. (Марко Вовчок) | – Чого се ти усе думаєш?.. – дорікає його Варка. (Марко Вовчок) | ||
Ахмет зиркнув на двері халупки, гукнув Гусейна і дорікав хлопцеві за неприпустиме поводження з чужинцем. (Олесь Досвітній) | Ахмет зиркнув на двері халупки, гукнув Гусейна і дорікав хлопцеві за неприпустиме поводження з чужинцем. (Олесь Досвітній) | ||
− | чим. Ставити що-небудь у докір комусь. | + | чим. |
+ | |||
+ | ''2) Ставити що-небудь у докір комусь.'' | ||
Приклади | Приклади |
Версія за 14:02, 12 квітня 2024
Дорікати, -каю, -єш, одн. в. дорікнути, -ну, -неш, сов. в. дорікти, -речу, -чеш, гл. Укорять, укорить, упрекать, упрекнуть. З світу Божого жене, дорікає, що я батькова дочка. МВ. І. 123. Дорік парубок гірко. Федьк. Мені за вас люде дорікають. Мнж. 104. А вороги, мог буяють, гірким докором дорікають. К. Псал. 230. «Катре!» дорікнула мати. МВ. II. 120.
Зміст
Сучасні словники
Тлумачний словник української мови. Томи 1-10 (А-О́БМІЛЬ)
ДОРІКА́ТИ а́ю, а́єш, недок., рідко ДОРЕКТИ́, ечу́, ече́ш; мин. ч. дорі́к, рекла́, ло́; док., кому, рідше чому, рідко кого і без прям. дод.
1) Виражати своє незадоволення з приводу чого-небудь, звинувачувати когось у чому-небудь.
Приклади
Дорікав горщик чавунові, що чорний; аж гульк – і сам у сажі. (прислів'я) – Чого се ти усе думаєш?.. – дорікає його Варка. (Марко Вовчок) Ахмет зиркнув на двері халупки, гукнув Гусейна і дорікав хлопцеві за неприпустиме поводження з чужинцем. (Олесь Досвітній) чим.
2) Ставити що-небудь у докір комусь.
Приклади
– Ет, реп'яхами дорікаєш! – Сказав Бровко. (Л. Глібов) Вона може легко виділити свою садибу з їхньої і житиме на окремому господарстві, аніж має їсти їхній гіркий мед, яким її люди вже й так дорікають. (В. Кучер)
Ілюстрації
![]() |
![]() |
![]() |
![]() |